Futbol Club Espanya
|
|||||
Dades | |||||
---|---|---|---|---|---|
Sobrenom | Els Petits Diables | ||||
Tipus | club de futbol ![]() | ||||
Creació | 1905 | ||||
Data de dissolució o abolició | 1931 ![]() | ||||
Activitat | |||||
Esport | futbol ![]() | ||||
Lliga | Campionat de Catalunya | ||||
Instal·lació esportiva | C/ Entença-València ![]() ![]() | ||||
Altres | |||||
Color | vermell, blanc | ||||
Equipament esportiu | |||||
| |||||
El Futbol Club Espanya fou un antic club de futbol català de la ciutat de Barcelona, posteriorment anomenat Futbol Club Gràcia.[1]
Història
[modifica]![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3c/Espana_fc_campeon_1912-13.jpg/220px-Espana_fc_campeon_1912-13.jpg)
El setembre del 1905 tres estudiants barcelonins, Josep Graells, Leandre Roselló i Joaquim Just, funden el Foot-ball Club Espanya. En el seu primer partit derrotà el segon equip del FC Barcelona per 3 a 2. Primer jugà als carrers Còrsega-Villarroel-Rosselló (1905-1912) i el 1912 adquirí un camp de joc al carrer Entença/València i ben aviat esdevingué un club punter del futbol català.[2]
La temporada 1906-07 disputà el seu primer Campionat de Catalunya quedant campió de la Segona Categoria, fet que li valgué una invitació per jugar la Primera Categoria l'any següent. L'any 1911 es traslladà a un camp als carrers Rosselló, Villarroel i Còrsega.
La seva època daurada la visqué a la dècada de 1910 on rivalitzà amb els dos grans de la ciutat, FC Barcelona i RCD Espanyol i on guanyà tres campionats catalans, a més d'un Campionat dels Pirineus i va ser finalista de la Copa del Rei.
Amb el canvi de dècada l'equip començà a perdre pistonada, coincidint amb la puixança d'un nou club a Barcelona, el CE Europa. La temporada 1919-20 acabà últim del campionat català i hagué de disputar la promoció amb l'Avenç al qual aconseguí derrotar per 2-0 i 0-0, però fou un miratge. La temporada següent tornà a ser últim i tornà a jugar la promoció amb el mateix club però aquest cop en sortí derrotat (0-3 i 0-1) i perdé la categoria. La següent temporada, la 1921-22, fou campió de Primera B, però perdé la promoció amb el club que s'havia classificat darrer a Primera A, el RCD Espanyol (0-2 i 3-0).[3]
El 1923 el club decidí canviar de nom i adoptà el de Gràcia FC en fusionar-se amb un club modest del mateix nom. Es traslladà a un camp als carrers Travessera, Balmes i Alfons XII i que inaugurà amb un partit enfront l'Ilford FC de Londres.[2] La temporada 1924-25 el Campionat de Catalunya A s'amplia a 8 equips i el Gràcia FC torna a la primera categoria on romandrà fins a la 1927-28 on la reducció, novament a 6 equips, el fa baixar a segona.
El 1931, el CE Europa i el Gràcia FC es van unir breument amb el nom de Catalunya FC. La fusió, però, no reeixí degut als problemes econòmics que patiren i no pogué acabar la temporada a la Segona divisió. La fusió es va desfer el 1932 i els dos clubs tornaren a competir per separat.[4] El Gràcia FC continuà competint durant alguns anys a les categories inferiors catalanes, abans de desaparèixer definitivament.[3]
El 12 de febrer de 1932 es constitueix el Centre d’Esports Gràcia,[5] club poliesportiu, quan encara estava viu el Catalunya FC.[2] El 19 de juliol de 1932 es crea la Unió Sportiva Gracia (amb camisa grana i pantaló blanc).[2] El 9 de gener del 1935 es fundà el Gràcia Sportiva y Cultural, a partir de la fusió dels clubs US de Gràcia i Gràcia Deportiva Cultural, adoptant els colors vermell i blanc dels desapareguts FC Espanya i FC Gràcia.[6][2] Anys més tard, el 1941 el club adopta el nom Unión Deportiva Gracia, jugant en categories inferiors fins a la seva desaparició en acabar la temporada 1967-68.[2]
Jugadors destacats
[modifica]- Gabriel Bau
- Antoni Baró [7]
- Jaume Bellavista[8]
- Hermenegild Casellas [9]
- Artur Cella
- Ceferí Cella
- Casimir Mallorquí
- Enric Mariné [8]
- Alfred Massana
- Eugeni Montesinos [10]
- Josep Oriol [7] (porter)
- Mario Passani [8]
- Roberto Passani [8]
- Emili Perelló
- Josep Prats [11][12]
- Joan Puig[7] (porter)
- Rafael Raich[8]
- Cristòfol Salvó [13]
- Pantaleó Salvó [14]
- Jaume Villena[8]
Palmarès
[modifica]Tornejos internacionals
[modifica]Tornejos estatals
[modifica]- Subcampió de la Copa del Rei (1): 1914
Tornejos nacionals
[modifica]- Campionat de Catalunya (3): 1913, 1914 i 1917
- Subcampió del Campionat de Catalunya (4): 1909, 1912, 1916 i 1918
- Campionat de Catalunya de Segona Categoria (2): 1907 i 1922
Referències
[modifica]- ↑ «El Foot-ball en Barcelona» (en castellà). Los Deportes, n. 538, 15 març 1910.
- ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 2,4 2,5 «Historial del Cataluña Fútbol Club» (en castellà). La Futbolteca, 01-09-1935. [Consulta: 25 novembre 2020].
- ↑ 3,0 3,1 «Gràcia FC» (en castellà).
- ↑ Vergés i Soler, p. 72.
- ↑ «Se ha constituído el Centre d'Esports de Gràcia» (en castellà). Hoja oficial del lunes, 15-02-1932, p. 4 [Consulta: 25 novembre 2022].
- ↑ «Gracia SC» (en castellà). El Mundo Deportivo, 01-09-1935. [Consulta: consulta=25 nov 2020].
- ↑ 7,0 7,1 7,2 «Fútbol» (en castellà). La Vanguardia, 22-07-1915.
- ↑ 8,0 8,1 8,2 8,3 8,4 8,5 «España 1915-16» (en castellà). BDFutbol.
- ↑ «Los ases que fueron» (en castellà). El Mundo Deportivo, 31-08-1929.
- ↑ «Universitari-Internacional» (en castellà). El Mundo Deportivo, 19-06-1917.
- ↑ El Poble Català Any 12, Núm. 3772 [3771] (24 jul. 1915)
- ↑ La Publicidad (13 Juliol 1914)
- ↑ «Los que nos dejan» (en castellà). El Mundo Deportivo, 18-09-1927.
- ↑ «Concurso Copa Cardellach» (en castellà). El Mundo Deportivo, 10-09-1914.
Bibliografia
[modifica]- Iturriaga, Ángel. Diccionario de Jugadores del F. C. Barcelona (en castellà). Barcelona: Editorial Base, 2010. ISBN 978-84-92437-74-0.
- Vergés i Soler, Ramon. Història d'un històric: CE Europa (1907-2007). Club Esportiu Europa i Ajuntament de Barcelona. Districte de Gràcia, 2009. DL B-21.803.2009. ISBN 978-84-9850-163-6.