Fosfats de calci
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/04/Apatite-%28CaF%29-148111.jpg/220px-Apatite-%28CaF%29-148111.jpg)
El fosfats de calci són a un grup de compostos inorgànics que contenen cations de calci(2+) i anions fosfat , metafosfat o pirofosfats i ocasionalment catió hidrogen(1+) i anions fluorur , clorur i hidròxid .[1]
Són la principal forma de calci de la llet d'animals bovins. El 70% de l'os consta d'hidroxilapatita i l'esmalt de la dent és, en un 90%, hidroxilapatita. Al contrari que altres compostos de calci incrementa la insolubilitat amb l'augment de la temperatura i això causa la precipitació.
Usos
[modifica]Es fan servir per produir àcid fosfòric. En excés causen eutrofització de les aigües. Són un llevat químic en la panificació (codi E341), el formatge i suplement alimentari.[2] Se'ls troba de manera natural en la llet de vaca però la forma més econòmica per suplementar és el carbonat de calci i el citrat de calci.[3] També es fan servir per remineralitzar les dents i com excipient en medicament.[4]
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f8/Hydroxylapatite-338779.jpg/220px-Hydroxylapatite-338779.jpg)
Fosfats de calci
[modifica]- Dihidrogenfosfat de calci, E341i:
- Hidrogenfosfat de calci, E341ii:
- Fosfat de calci, E341iii:
- Apatita
-
Dihidrogenfosfat de calci
-
Hidrogenfosfat de calci
-
Fosfat de calci
Referències
[modifica]- ↑ «What Is Calcium Phosphate?».
- ↑ Bonjour JP, Carrie AL, Ferrari S, Clavien H, Slosman D, Theintz G, Rizzoli R «Calcium-enriched foods and bone mass growth in prepubertal girls: a randomized, double-blind, placebo-controlled trial». J. Clin. Invest., 99, 6, març 1997, pàg. 1287–94. DOI: 10.1172/JCI119287. PMC: 507944. PMID: 9077538 [Consulta: 25 octubre 2009].
- ↑ Straub DA «Calcium supplementation in clinical practice: a review of forms, doses, and indications». Nutr Clin Pract, 22, 3, June 2007, pàg. 286–96. Arxivat de l'original el 2021-02-13. PMID: 17507729 [Consulta: 3 gener 2016]. Arxivat 2021-02-13 a Wayback Machine.
- ↑ Weiner, Myra L.; Lois A. Kotkoskie. Excipient Toxicity and Safety, 1999, p. 81. ISBN 0824782100, 9780824782108.
- ↑ N.N.Greenwood, A. Earnshaw, "Chemistry of Elements, 2nd Edition", Butterworth-Heinemann, 1997, p. 523.