Glacera de Baltoro
(ur) بلتورو گلیشیر ![]() | ||||
Tipus | Glacera ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Localització | ||||
Entitat territorial administrativa | Gilgit-Baltistan (Pakistan) ![]() | |||
| ||||
Serralada | Karakoram ![]() | |||
Dades i xifres | ||||
Mida | 62 (![]() | |||
Superfície | 524 km² ![]() | |||
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/ce/K2_8611.jpg/220px-K2_8611.jpg)
La Glacera de Baltoro és una de les glaceres més llargues del món fora de les regions polars.[1] Està situada al Baltistan, dins dels Territoris del Nord del Pakistan, i s'estén per part de la serralada del Karakoram. La subserralada Baltoro Muztagh està al nord i a l'est de la glacera, mentre que les muntanyes de Masherbrum es troben al sud. Amb 8.611 m, el K2 és la muntanya més alta de la regió i segona de la terra. En un radi de 20 km es troben tres vuit mils més.
La glacera és tributària del riu Shigar, que desemboca a l'Indus. Al seu torn al Baltoro desemboquen diverses glaceres: la Godwin-Austen, que flueix des del sud del K2; l'Abruzzi i diverses glaceres del Gasherbrum, provinents del grup de pics del Gasherbrum; la glacera Vigne que ve del Chogolisa, i la glacera de Yermandendu, que comença a la zona del Masherbrum.
La confluència del Baltoro amb la glacera de Godwin-Austen es coneix com a Concòrdia. Aquest lloc i el campament base del K2 són destinacions populars del senderisme a la zona.
La part final de la glacera és molt ampla i la seva part central és un extens camp de neu. Petites glaceres hi van desembocant, creant cascades de gel en el punt d'unió. Les parets laterals són molt costerudes arribant a ser veritables precipicis. La glacera ha esculpit al seu pas estries a les roques, i el gel en moviment ha format depressions que s'han convertit en nombrosos llacs glacials.
Es pot accedir a la glacera de Baltoro per la ciutat d'Skardu, en cotxe tot-terreny fins a la meitat del trajecte cap a Askole, i a partir d'aquest darrer punt per un sender d'alta muntanya, o bé cap anant des d'Skardu cap a la vall d'Huixe, i pujant la glacera de Gondogoro.
Llista de cims
[modifica]La llista de muntanyes més importants properes a la glacera inclou:
- K2: 2n pic més alt de la Terra, amb 8.611m
- Gasherbrum I: 11è pic més alt del món amb 8.068m
- Broad Peak: 12è cim més alt del món amb 8.047m
- Gasherbrum II: 13è cim més alt del món amb 8.035m
- Gasherbrum III: 7.946 m
- Gasherbrum IV: 7.932m
- Masherbrum (K1): 7.821m
- Chogolisa: 7.665m
- Torre Muztagh: 7.273m
- Snow Dome: 7.160m
- Biarchedi: 6.781m
- Torre Uli Biaho: 6.417m
- Torres del Trango: 6.286m (les seves parets verticals són els precipicis més alts del món)
- Pic Mitre. 6.010m
Galeria d'Imatges
[modifica]-
Vista de satèl·lit de la regió del Baltoro
-
K2 (8.611m)
-
Broad Peak (8.047m) vist des de Concòrdia
-
Masherbrum (7.821m)
-
Gasherbrum II (8.035m)
-
Torre Muztagh (7.273m)
-
Torres del Trango (6.286m)
-
Torre Uli Biaho (6.417m)
-
Pic Mitre (6.010m)
Referències
[modifica]- ↑ La Glacera Fedtxenko, al Pamir (Tadjikistan, fa 77 km de llarg. La Glacera Siachen, situada al sud-est del Baltoro té 70 km de llargada, i la Glacera Biafo al nord-oest del Baltoro té 63 km de llarg. La longitud exacta és bastant fàcil de determinar amb els moderns mapes i imatges de satèl·lit, fins i tot per determinar el retrocés ocorregut en els darrers anys. Els mesuraments provenen d'imatges recents, complementades amb mapes topogràfics russos a escala 1:200,000, així com mapes de Jerzy Wala, Esborranys de mapes orogràfics: Karakoram: Fulls 1 i 2 Fundació suïssa per a la investigació alpina, Zuric, 1990