Munda (llengües)
Tipus | família lingüística ![]() |
---|---|
Distribució geogràfica | Índia, Bangladesh |
Nadius | 9.000.000 ![]() |
Classificació lingüística | |
llengua humana Macrofamilia àustrica llengües austroasiàtiques ![]() | |
Subdivisions | |
Codis | |
ISO 639-2 | mun |
Codi Glottolog | mund1335 ![]() |
Codi Linguasphere | 46-C ![]() |
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a9/Munda-Sprachen.png/220px-Munda-Sprachen.png)
Les llengües munda són una branca de la família lingüística de les llengües austroasiàtiques. Formen un grup de llengües parlades per unes 9,000,000 de persones a l'Índia oriental i central (Chhattisgarh).
Distribució
[modifica]Aquestes llengües est troben emparentades de lluny amb el vietnamita i el khmer. Els orígens de les llengües Munda no es coneixen, però generalment es consideren com a llengües autòctones de la zona de l'Índia oriental. El ho, el mundari i el santali són membres notables d'aquest grup. Aquesta família es divideix normalment en dues branques:
- Munda septentrional; parlat a l'altiplà de Chota Nagpur a Jharkhand, així com a Chhattisgarh, Bengala i Orissa.
- Munda meridional; parlat a Orissa central i a la zona fronterera amb Andhra Pradesh.
Classificacions
[modifica]La classificació de Gérard Diffloth (2005) és una de les més acceptades. Gregory D. S. Anderson però la rebutja i no reconeix l'existència del clade "Koraput". Basant-se en comparacions morfològiques Anderson divideix el Proto-Munda meridional en tres grups relacionats: Kharia-Juang, Sora-Gorum, i Gutob-Remo-Gtaʔ.[1]
Classificació de Diffloth (1974)
[modifica]- Munda septentrional
- Munda meridional
Classificació de Diffloth (2005)
[modifica]Munda |
| ||||||||||||||||||||||||
Referències
[modifica]- ↑ Anderson, Gregory D S. A New Classification of South Munda: Evidence from Comparative Verb Morphology. 62. Poona: Linguistic Society of India, 2001, p. 21–36 (Indian Linguistics).
- Diffloth, Gérard. 1974. Austro-Asiatic Languages. Encyclopædia Britannica. 480-484.
- Diffloth, Gérard. 2005. The contribution of linguistic palaeontology to the homeland of Austro-Asiatic. In: Sagart, Laurent, Roger Blench and Alicia Sanchez-Mazas (eds.). The Peopling of East Asia: Putting Together Archaeology, Linguistics and Genetics. RoutledgeCurzon. pp79–82.
Bibliografia
[modifica]- Gregory D S Anderson. Munda Languages. 3. Routledge, 2007 (Routledge Language Family Series). ISBN 041532890X.
- Anderson, Gregory D S. The Munda verb: typological perspectives. 174. Berlin: Mouton de Gruyter, 2007 (Trends in linguistics). ISBN 9783110189650.
- Śarmā, Devīdatta. Munda: sub-stratum of Tibeto-Himalayan languages. 7. New Delhi: Mittal Publications, 2003 (Studies in Tibeto-Himalayan languages). ISBN 8170998603.
- Newberry, J. North Munda hieroglyphics. Victoria BC CA: J Newberry, 2000.
- Varma, Siddheshwar. Munda and Dravidian languages: a linguistic analysis. Hoshiarpur: Vishveshvaranand Vishva Bandhu Institute of Sanskrit and Indological Studies, Panjab University, 1978. OCLC 25852225.
Enllaços externs
[modifica]- bibliography Arxivat 2006-10-01 a Wayback Machine.
- The Ho language webpage by K. David Harrison, Swarthmore College