Kroomhüdroksiidroheline
![See artikkel](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5f/Disambig_gray.svg/25px-Disambig_gray.svg.png)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f0/Rohelised_color_nomenclature_naturalists.jpg/220px-Rohelised_color_nomenclature_naturalists.jpg)
Kroomhüdroksiidroheline, tuntud ka nimetustega Pannetier' roheline, Guignet' roheline ja inglise keelest laenatud nimetusega viridiaan[2], on sinakasroheline värvipigment, hüdreeritud kroom(III)oksiid.
Eesti keeles on seda nimetatud ka kroomoksüüd-smaragdroheliseks või lihtsalt smaragdroheliseks[3].
Rahvusvahelises värvainete indeksis on kroomhüdroksiidrohelise tähised C.I. 77289 ja PG 18 (Pigment green 18)[4].
Ajalugu
[muuda | muuda lähteteksti]Kroom avastati 1797. aastal, kroomi oksiidide kasutamine uute sünteetiliste roheliste pigmentidena algas 19. sajandi alguses, kuna varem segati rohelisi toone valdavalt kollastest ja sinistest, nagu kroomrohelise (vert Anglais) nimetuse all tuntud segu. Kroomhüdroksiidrohelise sünteesis esimesena Pariisi värvitootja Pannetier 1838. aasta paiku[5], sõltumatult avastas ja patenteeris selle valmistamise protsessi prantsuse keemik Guignet 1859. aastal. 19. sajandil piiras kroomoksiidide laialdast kasutamist kõrge hind[6]. Pigmendi edu tagas suuresti selle mittemürgisus võrreldes muude 19. sajandil populaarsete roheliste värvidega, näiteks Scheele rohelise või Schweinfurti rohelisega[7].
Omadused
[muuda | muuda lähteteksti]Kroomhüdroksiidrohelise valem on Cr2O3 • 2 H2O. Tegemist on kroom(III)oksiidi hüdraadiga, kus vee molekulid on ühendi kristallstruktuuri osa. Kristallid on ereda sinakasrohelise värvusega, neist valmistatud värvid on pleekimiskindlad, keemiliselt stabiilsed ja hea ilmastikukindlusega. Kroomhüdroksiidroheline sobib kõigi teiste värvipigmentidega, seda saab segada kõikide teiste värvidega[8]. Erinevalt kroomoksiidrohelisest on ta kattevõime väike, värv on pigem transparentne[4]. Akvarellvärvina annab kroomhüdroksiidroheline, võrreldes toonilt sarnase ftalotsüaniinrohelisega, segamisel teiste pigmentidega mahedamaid toone, ent märgatav on pigmendi teralisus värvipinnas[9].
Kasutamine
[muuda | muuda lähteteksti]Maalikunstis asendas kroomhüdroksiidroheline kiiresti mürgised vaserohelise ja Schweinfurti rohelise. Veel on seda pigmenti kasutatud kosmeetikas, samuti trükitehnikas, näiteks tapeetide ja rahatähtede trükkimisel[10], ning hea stabiilsuse tõttu maalrivärvi ühe toonijana.
Kroomhüdroksiidrohelise segu tsinkkollasega tuntakse nimetusega Victoria roheline või permanent green, mille kunstikaupade müüjad on tõlkinud eesti keelde kui permanentroheline[11].
Kroomhüdroksiidrohelisest on kaadmiumkollasega segades valmistatud kollakasrohelist värvi, mida on nimetatud kaadmiumroheliseks[12] või samuti permanentroheliseks[13].
Vaata ka
[muuda | muuda lähteteksti]- Viridiaanroheline (värvus)
- Koobaltroheline
Viited
[muuda | muuda lähteteksti]- ↑ https://archive.org/details/nomenclatureofco00ridg/page/n173
- ↑ Kunstileksikon. Tallinn, 2001
- ↑ O. Raunam. Joonistamise ja maalimise õpik. Eesti NSV Kunst, 1962
- ↑ 4,0 4,1 http://www.artiscreation.com/green.html#PG18
- ↑ P. Ball. Bright Earth: Art and the Invention of Color. Chicago, 2003, lk 157
- ↑ M. Tammert. Värviõpetus. Tallinn, 2006. Lk 133.
- ↑ http://www.webexhibits.org/pigments/indiv/overview/viridian.html
- ↑ https://colourlex.com/project/viridian/
- ↑ https://janeblundellart.blogspot.com/2015/08/colour-mixing-with-single-pigment-green.html
- ↑ T. Kuningas. Roheline. Koolibri, 2015. lk 41
- ↑ https://www.galeriig.ee/mod_shop_83ddfbd1c4f871159c148d7a010e69be_Akrlvrv-Rembrandt--40-ml_est
- ↑ https://gamblincolors.com/cadmium-green/
- ↑ http://cameo.mfa.org/wiki/Permanent_green