FC Lahti
Tätä artikkelia tai sen osaa on pyydetty päivitettäväksi, koska sen sisältö on osin vanhentunut. Voit auttaa Wikipediaa parantamalla artikkelia. Lisää tietoa saattaa olla keskustelusivulla. |
FC Lahti | |||
---|---|---|---|
![]() |
|||
Koko nimi | FC Lahti | ||
Lempinimet | Mustat Kuhnurit | ||
Perustettu | 7. marraskuuta 1996 | ||
Kaupunki | Lahti | ||
Kenttä | Lahden stadion | ||
– kapasiteetti | 7 465 | ||
Sarja | Veikkausliiga | ||
Sarjataso | 1. | ||
Värit | |||
Puheenjohtaja | Mika Halttunen | ||
Päävalmentaja | Toni Lindberg | ||
Kapteeni | Mikko Viitikko | ||
|
Mitalit | ||
---|---|---|
Veikkausliiga | ||
![]() |
2008, 2014 | |
Suomen Cup | ||
![]() |
2002 | |
Liigacup | ||
![]() |
2007, 2013, 2016 | |
![]() |
2004, 2005 |
FC Lahti on lahtelainen jalkapalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa kaudella 2024 Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa. FC Lahti pelaa kauden kaikki kotiottelunsa Lahden stadionilla.[1]
FC Lahti perustettiin vuonna 1996, kun FC Kuusysin ja Lahden Reippaan edustusjoukkueet yhdistettiin. Veikkausliigassa se on pelannut kausilla 1999–2010 ja uudelleen kaudesta 2012 alkaen.[2] Seura on saavuttanut Veikkausliigan pronssia kausilla 2008 ja 2014 sekä Suomen Cupin hopeaa kaudella 2002.[3][4]
Vuonna 2018 perustettiin FC Lahti A-joukkue, joka aloitti A-poikien SM-sarjassa.[5] Joukkue korvasi Kakkosesta pudonneen FC Lahti Akatemian. Muita juniorijoukkueita A-junioreista F-junioreihin hallinnoi FC Reipas.[6]
Historia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Alkuvuodet Ykkösessä
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]FC Lahti perustettiin 7. marraskuuta 1996 jatkamaan FC Kuusysin ja Lahden Reippaan perinteitä.[7] Reipas ja Kuusysi päättivät keskittyä jatkossa vain junioritoimintaan ja naisjalkapalloon. FC Lahti aloitti kaudella 1997 Kuusysin 1. divisioonan etelälohkon sarjapaikalla ja reservijoukkueeksi perustettu Pallo-Lahti 2. divisioonassa Reippaan sarjapaikalla. Joukkueen valmentajana ja managerina toimi Harri Kampman apunaan Esa Pekonen.
Joukkue kasattiin perustajaseurojen parhaimmistosta. Pelaajistosta tulikin täysin lahtelainen muutamaa ulkomaalaispelaajaa lukuun ottamatta. Myös paikallinen yrityselämä lähti innolla tukemaan FC Lahtea. Mustat paidat nousivat heti alussa joukkueen tunnusmerkiksi - kokomusta voitti jopa paitojen väristä järjestetyn yleisöäänestyksen. FC Lahden ensimmäinen kausi alkoi kuitenkin pelillisesti vaisusti. Kesän koittaessa peli kuitenkin parani, ja lopulta sijoitus lohkossa oli toinen.
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/fi/thumb/e/ed/FC_Lahti.svg/190px-FC_Lahti.svg.png)
Seuraavalla kaudella FC Lahden selkeä tavoite oli nousta Veikkausliigan, mitä helpotti liigan laajentuminen kahdentoista joukkueen sarjaksi. Pelaajisto muuttui varsin paljon. Neljän ulkomaalaisvahvistuksen Lahti sai kovan luokan paluumuuttajan, kun Ajaxissakin pelannut Petri Tiainen liittyi joukkueeseen. Kesken kauden Lahteen palasi myös Ismo Lius. Alkukaudesta nousuhaaveet kokivat kuitenkin kolauksen, kun päävalmentaja Harri Kampman siirtyi Skotlannin pääsarjassa pelaavan Motherwellin manageriksi. Kakkosvalmentaja Esa Pekonen otti ohjat käsiinsä ja tekikin erinomaista työtä, sillä Lahti voitti lohkonsa ja varmisti nousunsa yläloppusarjassa jo kolme kierrosta ennen kauden päätöstä. Lisäksi FC Lahti voitti Ykköscupin ja eteni Suomen Cupissa 16 parhaan joukkoon.
Liigataival alkaa
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ensimmäisen liigakaudeksi joukkue muuttui jälleen. Kapteeni Tero Penttilä siirtyi Hakaan, ja mustapaitojen rinkiin liittyivät kokeneet Jarkko Koskinen, Petri Järvinen ja Rodrigo. Lisäksi Kirkkonummelta hankittiin lupaava Mika Väyrynen.
Menestys liigassa ei kuitenkaan vastannut odotuksia. Valmentaja Pekonen sai lähteä ja tilalle nousi Jari Pyykölä. Pekonen palasi joukkueeseen loppukaudesta, tosin pelaajana. FC Lahden riveissä pelasi kauden aikana seitsemän ulkomaalaista, mikä vaikutti osaltaan joukkuehenkeen. Kausi päättyi karsintaotteluihin FF Jaroa vastaan, joissa Lahti pelastui lopulta Jarkko Koskisen rangaistuspotkumaalilla.
Toinen liigakausi toi sijoituksen kahdeksantena. Kausi alkoi heikosti, mutta syksyllä peli kulki ja sarjapaikka varmistui. Jari Pyykölä ajoi joukkueeseen kurinalaista joukkuepuolustamista ja antoi vastuuta nuorille pelaajille. Taloudellisesti merkittävin uutinen oli Petri Pasasen siirto AFC Ajaxiin. Lisäksi Heikki Haara siirtyi kauden aikana Wimbledon FC:hen.
Kausi 2001 oli tuloksellisesti vaihteleva. Alkukaudesta pisteitä kertyi puolustavalla taktiikalla niukasti. Valmentaja Jari Pyykölä muutti kuitenkin pelisuunnitelmaa hyökkäävämmäksi, mikä toimi myös tuloksellisesti. Syksyllä peli jatkui yleisöystävällisenä, mutta joukkue menetti tehokkuutensa. Veikkausliiga päättyi FC Lahden osalta yhdeksänteen sijaan. Tavoitteena ollut kahdeksan parhaan joukkoon sijoittuminen valui käsistä, kun viimeisellä kierroksella KuPS vei pisteet ja nousi Lahden ohi.
Mustapaitojen pelaajat nousivat maajoukkueeseen laajalla rintamalla. U21-joukkueessa pelasivat Jarno Heinikangas ja Tuomas Haapala. Alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa lahtelaisista pelasivat Teemu Lampinen ja Jukka Hirvonen. 18-vuotiaiden EM-kotikisoissa pelasi kolme lahtelaista: Henri Ahonen, Janne Hannula ja Pekka Lagerblom. Kauden aikana Lahti solmi myös milanolaisen Interin kanssa satelliittiseurasopimuksen. Resurssien puutteen vuoksi hallitus päätti lakkauttaa reservijoukkue FC Pallo-Lahden toiminnan.
Kampmanin paluu
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Seuraava kausi alkoi tutun valmentajan johdolla, kun Harri Kampman palasi Motherwellin ja Tampereen kierrokseltaan Lahteen. Seura asetti tavoitteekseen kuudennen sijan sarjassa. Kampmanin mukanaan tuoma aggressiivisen karvauspeli toimi varsinkin keskikesällä mallikkaasti. Nuo keskikesän pelit pelattiin poikkeuksellisesti Kisapuistossa. Joukkue olikin tavoitteessaan vielä yläloppusarjan alkaessa, mutta heikko syksy pudotti sijoituksen kahdeksanneksi. Suomen Cupissa tulos oli kuitenkin parempi. Gnistania vastaan joukkue oli pitkään pulassa, mutta Lahti voitti pelin lopulta numeroin 2–0. Välierässä Allianssia vastaan sankariksi nousi Gabor Bardi rangaistuspotkutorjunnoillaan. Joukkue taisteli itsensä finaaliin asti, mutta ei kyennyt loppuottelussa kaatamaan vahvaa Hakaa.
Kaudeksi 2003 FC Lahti sai kaksi kovaa, kokenutta ja tuttua vahvistusta. Uusina niminä seuraan liittyivät Jukka Koskinen ja Tommi Kautonen. Surkeasta kauden aloituksesta huolimatta joukkue saavutti siihen astisen liiga-aikansa parhaan sijoituksen ollen viides. Joukkue oli pelaajistoltaan lähes täysin lahtelainen. Suomen Cup päättyi masentavasti Käpylän Pallolle kärsittyyn tappioon. Kauden päätteeksi loistavan kauden pelannut Pekka Lagerblom siirtyi Saksaan ja Werder Bremeniin.
Kausi 2004 muistetaan ennen kaikkea Jari Litmasen paluusta kotikaupunkiinsa. Litmasen myötä FC Lahti sai valtavasti mediahuomiota. Ensiesiintymisensä Litmanen teki Liigacupin finaalissa, jonka Allianssi lopulta vei nimiinsä. Kokoonpano muuttui muutenkin, sillä Michail Slawuta ei jatkanut joukkueessa ja Tuomas Haapala sekä Niki Helenius siirtyivät MyPaan. Lahden paitaan siirtyi U21-maalivahti Tatu Niskanen.
Kauden avausottelussa Lahden Stadionilla oli todellinen yleisöryntäys, kun 12850 lahtelaista halusi nähdä Litmasen paluun. Veikkausliiga kulki lahtelaisittain kohtalaisesti, mutta liian monet tasapelit toivat lopulta sijan seitsemän. Joukkue kärsi tappioita koko kaudella vain kuusi eli saman määrä kuin hopeaa ottanut Allianssi. Suomen Cupissa joukkue eteni kahdeksan parhaan joukkoon. Cup-taival päättyi 8. kierroksella Valkeakoskella. Njazi Kuqi vakuutti Birminghamin ja solmi kauden päätteeksi 3,5-vuotisen sopimuksen Valioliigaan.
2005 Lahti teki muutamia nimekkäitä hankintoja (mm. Mika Kottila) ja joukkue nostettiin mediassa jopa mestarisuosikiksi. Liigacupin finaalissa Lahti kohtasi jälleen Allianssin, mutta pokaali matkasi taas Vantaalle. Veikkausliigakausi käynnistyi jälleen tahmeasti. Kun puolustuksen loukkaantumistilanne helpotti, näkyi se heti tuloksissa ja joukkue sai myös kaivattuja voittoja. Loppusijoitus oli kuudes. Suomen Cupissa FC Lahti taipui vasta semifinaalin rangaistuslaukauskilpailussa TPS:lle. Christian Sund siirtyi maaliskuussa Norjan Stabækiin. Kauden jälkeen myös Kari Arkivuo muutti Norjaan Sandefjordin joukkueeseen. Päävalmentaja Harri Kampmanin työsopimus purettiin värikkäiden vaiheiden jälkeen loppuvuodesta.
Muurisen aika
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Uusi kausi alkoi Antti Muurisen johdolla. Alkukautta varjostivat etenkin kotiotteluissa ilmennyt tehottomuus ja loukkaantumiset. Christian Sundin paluu sai kuitenkin pelin taas toimimaan ja pistepussi alkoi karttua parempaan tahtiin. Ensimmäistä kauttaan Muurisen komennossa pelannut FC Lahti sijoittui Veikkausliigassa kahdeksanneksi. Kauden jälkeen Tommi Kautonen, Mika Kottila ja Jarkko Koskinen päättivät menestyksekkäät uransa.
Muurisen toisella kaudella peli kulki vaihtelevasti ja sijoitus löytyi jälleen keskikastista - tällä kertaa sijalta kahdeksas. Kauden kohokohta oli Liigacupin voitto huhtikuussa. Inter kaatui seuran historian kolmannessa finaalissa rangaistuspotkuilla. Antti Muurinen teki elokuussa sopimuksen HJK:n kanssa ja sai tästä kritiikkiä erityisesti lahtelaisfaneilta. Lopulta Muurinen siirtyikin kesken kauden helsinkiläisseuraan. Lahden loppukauden valmentajana toimi kakkosluotsi Luciano Martins.
Mäkelän aika
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Aloituskokoonpano pronssin ratkaisseessa HJK-ottelussa |
Kaudeksi 2008 Lahden valmentajaksi tuli seurassa aikaisemmin pelannut Ilkka Mäkelä. Pelaajisto muuttui hallitusti ja vain neljä (Slawuta, Hauhia, Taulo ja Sund) enemmän pelannutta miestä vaihtoi maisemaa. Mäkelä muutti joukkueen taktiikkaa puolustavammaksi ja toi mukanaan tiukan prässipelin. Talvikaudella peli kulki mainiosti ja liigacupissa Lahti eteni aina välieriin asti, jossa TPS kuitenkin osoittautui vahvemmaksi. Kauden kynnyksellä pitkään palvellut toiminnanjohtaja Jussi Lumio siirtyi syrjään ja tilalle tuli markkinointi- ja myyntijohtajan tehtäviä yritysmaailmassa hoitanut Milko Marsala.
Lahti aloitti kauden vahvasti ja pysytteli tiiviisti sarjataulukon kärkisijoilla. Joukkue pelasi liikkuvaa ja viihdyttävää peliä. Heinäkuun alussa hyvää kautta pelannut Berat Sadik siirtyi Saksan Bundesliigan Arminia Bielefeldiin. Heinäkuussa kaikkien aikojen suomalaisjalkapalloilija Jari Litmanen liittyi Lahden harjoitusrinkiin ja teki huikean paluun pelikentille 11. elokuuta ottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan. Lahden 8–1-voittoon päättyneessä ottelussa reilut puoli tuntia pelannut Litmanen teki kaksi maalia ja syötti kaksi osumaa.
Lahti taisteli sijoituksista kärjen tuntumassa kauden loppuun asti. Jonne Kemppisen viime hetken maali kauden toiseksi viimeisessä ottelussa IFK Maarianhamnia vastaan siirsi mahdollisuuden voittaa pronssia kauden viimeiseen otteluun, jossa FC Lahti kohtasi HJK:n. Lahti voittikin HJK:n Finnair Stadiumilla 0–1 Drilon Shalan maalilla. Historiallista pronssijuhlaa todisti helsinkiläisten lisäksi noin 500-600 Lahdesta saapunutta kannattajaa.
Kausi 2009 alkoi Uusi Lahti Cupin voitolla. Helmikuun puolessa välissä toimitusjohtaja Milko Marsala siirtyi uusien haasteiden pariin ja Urpo Karjalainen otti hänen tehtävänsä väliaikaisesti hoitoonsa [8]. Myöhemmin keväällä toimitusjohtajaksi valittiin Hasse Kallström [9]. Joukkue kärsi koko talvi- ja kevätkauden suuresta määrästä loukkaantumisia. Liigacupin otteluissa Lahden kokoonpanossa nähtiin välillä suuri määrä juniori-ikäisiä pelaajia. Varamiehisistä kokoonpanoista huolimatta FC Lahti eteni jatkoon alkulohkostaan ja taipui puolivälierässä vasta rangaistuspotkukilpailussa. Pahin takaisku tuli helmikuussa, kun Rafael loukkasi harjoitusottelussa IFK Mariehamnia vastaan polvensa ja joutui useaksi kuukaudeksi sivuun pelikentiltä [10]. Kuntoutuminen eteni kuitenkin odotettua nopeammin ja kauden alkaessa Rafael oli jo palannut joukkueharjoituksiin. Myös paluu kentille tapahtui jo toisessa sarjaottelussa.
FC Lahti lähti kauteen edellisvuoteen nähden varsin pienin kokoonpanomuutoksin. Pyry Kärkkäinen siirtyi talven aikana HJK:hon ja Pekka Kainu Vaasan Palloseuraan. Lisäksi vähän pelannut Eetu Sassila siirtyi Ykkösen PK-35:een. FC Lahti vahvistui MyPa:sta tulleella Mohamed Fofanalla sekä koeaikanaan vakuuttaneilla City Starsin Toni Huuhkalla ja FC Hämeenlinnan Jussi Heikkisellä. Kauden kynnyksellä joukkueeseen liittyi vielä paluumuuttaja Niki Helenius. Jari Litmanen pelasi keväällä Liigacupin otteluita Lahden paidassa ja teki lopulta kolme päivää ennen kauden avausottelua vuoden jatkosopimuksen FC Lahden kanssa.
Kausi Veikkausliigassa alkoi hyvin, ja joukkue jatkoi edellisellä kaudella alkanutta tappiottomien otteluiden putkea kuudella. Se teki näin myös uuden seuraennätyksen. Kuitenkin loukkaantumiset koettelivat ryhmää jo alkukaudella. Jussi Heikkinen ja Jukka Veltheim loukkaantuivat heti kauden alussa ja liittyivät saman kohtalon harjoituskaudella kokeneen Mika Hännisen seuraan. Pelillisesti kesä jatkui haparoiden. Europelit kuormittivat entisestään loukkaantumisista kärsinyttä joukkuetta, ja heinäkuun liigaotteluissa nähtiin ajoittain varamiehinen lahtelaisryhmä. Hienojen europeliotteiden vastapainoksi pelit kotimaassa takkusivat, ja joukkue vakiinnutti paikkansa sarjataulukossa alemmassa keskikastissa. Kahden ottelun visiitti Kisapuistoon oli yhtä monen tappion myötä pelillisesti epäonnistunut. Lopulta kausi päättyi liigassa odotuksia heikompaan 11. sijaan. Cupissa Lahti selvisi välieriin asti, mutta Inter oli Lahden Stadionilla liian vahva ja jatkoi lopulta mestariksi asti.
Talven aikana FC Lahti menetti edelliskauden runkopelaajistaan maalivahti Viktor Szentpeterin sekä Konsta Hietasen, Kalle Eerolan ja Italiaan siirtyneen Henri Toivomäen. Lisäksi useita vähemmän pelanneita pelaajia siirtyi toisaalle. Juha Tuomi nostettiin ykkösmaalivahdiksi ja toisen paikan otti Janne Leino (FC City Stars). Hyökkäystä vahvistamaan hankittiin FC Hämeenlinnasta edelliskauden Ykkösen maalikuningas Pekka Sihvola. Lainassa ollut puolustaja Jarkko Värttö siirtyi vakituisesti joukkueen riveihin. Lisäksi joukkueeseen liittyivät Janne Törmänen (Klubi-04), Ibrahim Köse (Reipas-A) ja Juho-Matti Heikari (Reipas-A). Liigacupissa ja kevään harjoitusotteluissa joukkueen otteet olivat heikkoja. Erityisesti topparikaksikon Haara - Moilanen pitkät loukkaantumiset aiheuttivat puolustuspeliin haasteita. Kauden alla vielä myös kolmas toppari Toni Huuhka loukkasi sääriluunsa, joten Lahti oli pakotettu hankkimaan joukkueeseen täydennyksiksi Tennant McVean ja Hugo Mirandan. Kaksi vuorokautta ennen avausottelua julkistettiin Jari Litmasen jatkosopimus seuran kanssa. Kausi alkoi tuloksellisesti huonosti, eikä kesäkuukausien ottelut tuoneet parempia tuloksia. Henri Toivomäki, Berat Sadik ja Kalle Eerola palasivat kesken kauden joukkueeseen ja joukkue nousi viimeiseltä sijalta kaksi kierrosta ennen sarjan päätöstä kolmen ottelun voittoputken myötä. IFK Mariehamnia vastaan joukkue jäi tasapeliin ja viimeisestä ottelusta oli käytännössä otettava voitto sarjapaikan säilyttämiseksi. Lahti johti viimeistä ottelua vielä tauolla 0–2, mutta TPS onnistui kääntämään pelin edukseen ja FC Lahden 12 vuoden liigataival päättyi putoamiseen.
Kautosen aika
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ykköseen Lahti asetti yhden tavoitteen: Paluun pääsarjaan. Tommi Kautosen valmentama Kuhnuri-nippu onnistui tavoitteessaan ja varmisti sarjanousun jo ennen viimeistä kierrosta. Kausi 2012 alkoi takellellen. Lahti kamppaili elokuussa vielä putoamista vastaan, mutta kurssi kääntyi, kun kamerunilainen Tuco liittyi FC Lahteen. Loppukaudesta Lahdessa taisteltiin vielä mitalista, mutta hyvä kiri ei riittänyt aivan palkintopallille. Myös kausi 2013 alkoi samalla kaavalla. Lahti oli luisunut Veikkausliigan jumboksi. Seurajohto päätti vapauttaa Tommi Kautosen tehtävistään ja tilalle astui Juha Malinen. Hän saikin Kuhnurit edelliskauden kiriin, mutta sekään ei riittänyt tuomaan Lahteen mitalia.
Korkeakunnaksen aika
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Toni Korkeakunnas otti vastaan päävalmentajan pestin kaudelle 2014. Heti ensimmäisellä kaudella Korkeakunnaksen alaisuudessa Kuhnurit nappasivat seurahistorian toiset pronssimitalit ja paikan Eurooppa Liigan karsintaan. Europeleissä tie vei Ruotsiin kesällä 2015, mutta kyyti oli liian kylmää. Kentällä nähtiin Korkeakunnaksen aikana jäähyväisiä, kun kotiin palannut Petri Pasanen ja Rafael lopettivat FC Lahden paidassa. Kentän ulkopuolella FC Lahti kehittyi ja rakensi seurayhteistyöverkostoaan sekä kotimaisten että ulkomaalaisten suurseurojen kanssa. Seurayhteistyö toi Lahteen lupaavia nuoria pelaajia, joiden johdolla Lahti nappasi jälleen paikan Euroopan kentille kaudeksi 2018. Europelikaudesta tuli lopulta vaisu ja Korkeakunnas vapautettiin tehtävistään syksyllä.
Stadion
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Pääartikkeli: Lahden stadion
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/59/Lahti_Stadium_20120711.jpg/250px-Lahti_Stadium_20120711.jpg)
FC Lahti on pelannut kotiotteluitaan sekä Lahden stadionilla että Kisapuistossa. Stadionin kapasiteetti on 7 465 ja Kisapuiston 3 187.
Kannattajat
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]FCLK eli FC Lahden Kannattajat aloitti toimintansa FC Lahden ensimmäisessä ottelussa. Se on sittemmin kasvanut yhdeksi merkittävimmistä suomalaisista kannattajaryhmistä. FCLK koostuu lähinnä nuorista miehistä, mutta mukaan on tullut myös naisia. Otteluissa ryhmä kannustaa joukkuettaan laulaen ja on tullut tunnetuksi muutenkin värikkäästä esiintymisestään.
FCLK järjestää kauden aikana bussireissuja Veikkausliigan ja Suomen Cupin vierasotteluihin.
Organisaatio
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]FC Lahti ry perustettiin vuonna 1996. Seuran toiminta säilyi yhdistyspohjaisena yli vuosikymmenen, kunnes tarve uudenlaiselle toimintamuodolle nousi esiin. Kesällä 2008 perustettiin FC Lahti Oy, jonka hoitoon ry:n jalkapalloliiketoiminta siirrettiin saman vuoden joulukuussa. FC Lahti ry. jäi toimimaan seuran taustayhdistykseksi. Osakeyhtiön ensimmäisen vaiheen osakeanti tuotti 250 000 euron pääoman. Osakkeita merkitsivät 32 henkilöä tai muuta tahoa, joiden joukossa olivat esimerkiksi Jari Litmanen, Joonas Kolkka, puheenjohtaja Urpo Karjalainen, toiminnanjohtaja Milko Marsala, ex-toiminnanjohtaja Jussi Lumio ja valmentaja Ilkka Mäkelä sekä FC Kuusysi. [11][12]
Johtohenkilöt
FC Lahti ry.
Puheenjohtajat
|
Toiminnanjohtajat
|
FC Lahti Oy
Hallituksen puheenjohtajat
|
Toimitusjohtajat
|
Pelaajat ja valmentajat
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Nykyinen joukkue
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Päivitetty 23. elokuuta 2024.[14]
|
|
Valmentajat
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Päävalmentaja: Ricardo Duarte
- Joukkueenjohtaja: Jussi Juurikka
- Valmentaja: Kari Arkivuo
- Valmentaja: Ivan Piñol
- Maalivahtivalmentaja: Mikko Känkänen
- Fysiikkavalmentaja: Mika Heino
- Talenttivalmentaja: Kari Arkivuo
- Huoltaja: Pekka Penttinen
Entiset pelaajat
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Pääartikkeli: Luettelo FC Lahdessa pelanneista jalkapalloilijoista
Ulkomaalaispelaajat
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ulkomaalaispelaajat ovat aina olleet osa FC Lahden kokoonpanoa. Vielä yhdelläkään kaudella joukkueen kokoonpano ei ole muodostunut puhtaasti kotimaisista jalkapalloilijoista. Tämä on tuonut uutta ja erilaista väriä lahtelaiseen jalkapallokulttuurin. Porin Jazzin 90-luvun alussa aloittama brasialaispelaajien palkkaamisbuumi näkyi myös FC Lahden pelaajistossa vielä vuosituhannen vaihteeseen asti. Myöhemmin ulkomaalaispelaajia on hankittu monipuolisemmin eri maista. Liigataipaleen ensimmäisinä vuosina joukkueessa pelasi määrällisesti paljon ulkomaalaisia, mutta on huomattava monen uran jääneen Lahdessa hyvin lyhyeksi.
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
|
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
|
2015
2016
2017
2018
2019
|
2020
2021
2022
2023
2024
|
Entiset päävalmentajat
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Harri Kampman 1997
Esa Pekonen 1998–1999 (FC Lahti irtisanoi sopimuksen 30.8.1999)
Jari Pyykölä 1999–2001
Harri Kampman 2002–2005
Antti Muurinen 2006–2007 (Siirtyi 10.10.2007 HJK:n päävalmentajaksi)
Luciano Martins 2007 (Martins toimi päävalmentajana kolmessa viimeisessä liigaottelussa)
Ilkka Mäkelä 2008–2010
Tommi Kautonen 2011–2013 (FC Lahti irtisanoi sopimuksen 4.6.2013)
Juha Malinen 2013
Toni Korkeakunnas 2014–2018 (FC Lahti irtisanoi sopimuksen 30.9.2018)
Sami Ristilä 2018–2019
Ilir Zeneli 2020–2022 (FC Lahti irtisanoi sopimuksen 23.6.2022)
Mikko Mannila 2022–2023 (FC Lahti irtisanoi sopimuksen 31.8.2023)
Saavutukset ja ennätykset
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Saavutukset
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Veikkausliigan pronssia: 2008, 2014
- Suomen Cupin hopeaa: 2002
- Liigacupin mestaruus: 2007, 2013, 2016
- Liigacupin hopeaa: 2004, 2005
- Ykköscup mestaruus: 1998
Eurocup-ottelut
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]FC Lahti saavutti vuonna 2008 historiansa ensimmäisen eurocup-paikan sijoituttuaan Veikkausliigassa kolmanneksi. Lahti osallistui siten kaudella 2009-2010 Eurooppa-liigan karsintoihin. Ensimmäisen karsintakierroksen vastustajat arvottiin 22. kesäkuuta 2009 [15][16]. Sijoittettuna arvonnassa ollut Lahti sai vastustajakseen KS Dinamo Tiranan Albaniasta [17]. Ensimmäinen osaottelu Lahdessa oli kotijoukkueen ja Jari Litmasen näytöstä. Lahti otti turvallisen tuntuisen kolmen maalin johdon toiseen osaotteluun, vaikka vastustaja onnistuikin tekemään vierasmaalin. Litmanen syötti kolme lahtelaisosumaa. Albanian ottelussa osat vaihtuivat ja Tirana oli niskan päällä, mutta ei lahtelaisten onneksi onnistunut maalinteossa kahta kertaa useammin. FC Lahti eteni toiselle kierrokselle.
Toisen ja kolmannen kierroksen arvonnat suoritettiin yhdellä kertaa. Toisen kierroksen vastukseksi nostettiin slovenialainen ND Gorica ja mahdolliseksi kolmannen kierroksen vastustajaksi Club Brugge Belgiasta. Toinen kierros lähti käyntiin hieman takkuillen, kun Gorica vei avausottelun kotikentällään nimiinsä. Tasaväkisesti sujunut ottelu antoi kuitenkin FC Lahden joukkueelle uskoa otteluparin voittamiseen kotikentällä. Hiihtostadionilla nähtiinkin jopa Tirana-ottelua suvereenimpi kotijoukkueen näytös. Jari Litmanen räjäytti yleisön huutoon toisen puoliajan maalillaan, joka tasasi puntit kokonaistilanteessa. Rafaelin maali reilut 10 minuuttia ennen päätösvihellystä oli lopulta viimeinen naula slovenialaisten arkkuun, eivätkä vieraat kyenneet enää kunnon kiriin.
Kolmannelle kierrokselle Lahti matkusti Belgiaan. Lahti hiljensi heti ottelun alussa kotiyleisön, kun Janne Moilanen puski vierasjoukkueen johtoon kulmapotkusta. Brugge osoitti kovuutensa iskemällä kahdesti vielä ensimmäisen puoliajan aikana, mutta Eero Korten maali toi Lahden vielä tasoihin. Lopulta Brugge rankaisi vielä kerran Jonathan Blondelin lisäaikamaalilla, joka jätti hieman karvaan sivumaun muuten loistavaan esitykseen. Kaksi tehtyä vierasmaalia antoi kuitenkin kohtalaiset lähtökohdat ratkaisevaan kotiotteluun.
Loppuunmyydyllä Lahden Stadionilla ennakkosuosikkina otteluun lähtenyt Brugge hallitsi tapahtumia ottelun alkupuolella, mutta ei onnistunut puolittaisista paikoistaan tekemään maaleja. Toisen puoliajan loppua kohden Lahti lisäsi voimaa hyökkäykseen ja alkoi saada tilanteita vastustajan päätyyn. Paras paikka rakentui Jukka Vanniselle, joka epäonnistui laukauksessaan. Lahden painostuksen keskellä Brugge sai vastahyökkäyksensä päätteeksi kulmapotkun, jonka jälkitilanteesta pallo löysi tiensä Lahden verkkoon. Lahti ei kuitenkaan luovuttanut ja sai yhä paremmin peliä haltuunsa. Konsta Hietasen lähettämä ja Rafaelin ohi päästämä pystysyöttö löysi 87. minuutilla Vannisen, joka viimeisteli ottelun loppulukemiksi 1-1. Lahti painosti viimeiset minuutit, ja Drilon Shala pääsi vielä lisäajalla puskemaan viidestä metristä, mutta pallo leijaili vain niukasti yli Brugge-maalin. Belgialaiset jatkoivat vaivoin Eurooppa-liigan pudotuspelikierrokselle
- k=kotiottelu / v=vierasottelu
- 1Q = 1. karsintakierros
Kausi | Kilpailu | Kierros | Maa | Vastustaja | Ottelutulokset |
---|---|---|---|---|---|
2009/2010 | UEFA Europa League | 1Q | ![]() |
KS Dinamo Tirana | k 4-1, v 2-0 |
2Q | ![]() |
ND Gorica | v 1-0, k 2-0 | ||
3Q | ![]() |
Club Brugge | v 3-2, k 1-1 | ||
2015/2016 | UEFA Europa League | 1Q | ![]() |
IF Elfsborg | k 2-2, v 0-5 |
2018/2019 | UEFA Europa League | 1Q | ![]() |
FH Hafnarfjörður | k 0-3, v 0-0 |
Seuraennätykset
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]päivitetty 3.1.2020
Yleisöennätys: | 12 850 vs. TP-47, 7.5.2004 |
Suurin voitto (Veikkausliiga): | 8-1 vs. KuPS, 11.08.2008 |
Perättäisiä voittoja (Veikkausliiga): | 5 ottelua (2000) |
Perättäisiä ilman tappiota (Veikkausliiga): | 15 ottelua (2017) |
Ilman päästettyä maalia (Veikkausliiga): | 5 ottelua (2017) |
Eniten Veikkausliigaotteluita: | 369 Mikko Hauhia (2003-2019) |
Eniten Veikkausliigamaaleja: | 99 Rafael (2005-2016) |
Eniten sarjaottelumaaleja/kausi: | 18 Ismo Lius (1998) |
Eniten Veikkausliigamaaleja/kausi: | 16 Rafael (2013) |
Tilastot
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Sarjasijoitukset
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kausi | St | S | O | V | Ts | T | Tm | Pm | Me | P | Cup | EL |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1997 | 2 | 3 | 27 | 14 | 10 | 3 | 49 | 25 | +24 | 52 | ? | |
1998 | 2 | 1 | 27 | 16 | 6 | 5 | 54 | 22 | +32 | 54 | 7.kierros | |
1999 | 1 | 10 | 28 | 8 | 6 | 14 | 34 | 55 | –21 | 30 | puolivälierä | |
2000 | 1 | 8 | 33 | 10 | 9 | 14 | 36 | 35 | +1 | 39 | välierä | |
2001 | 1 | 9 | 33 | 9 | 9 | 15 | 38 | 48 | –10 | 36 | puolivälierä | |
2002 | 1 | 8 | 29 | 9 | 6 | 14 | 25 | 44 | –19 | 33 | finaali | |
2003 | 1 | 5 | 26 | 11 | 8 | 7 | 40 | 31 | +9 | 41 | ? | |
2004 | 1 | 7 | 26 | 9 | 11 | 6 | 37 | 33 | +4 | 38 | puolivälierä | |
2005 | 1 | 6 | 26 | 11 | 5 | 10 | 39 | 36 | +3 | 38 | välierä | |
2006 | 1 | 8 | 24 | 9 | 4 | 11 | 26 | 34 | –8 | 31 | puolivälierä | |
2007 | 1 | 8 | 26 | 9 | 6 | 11 | 38 | 34 | +4 | 33 | puolivälierä | |
2008 | 1 | 3 | 26 | 15 | 3 | 8 | 44 | 24 | +20 | 48 | 6. kierros | |
2009 | 1 | 11 | 26 | 8 | 7 | 11 | 33 | 40 | -7 | 31 | välierä | |
2010 | 1 | 14 | 26 | 5 | 11 | 10 | 26 | 37 | -11 | 26 | 5. kierros | |
2011 | 2 | 1 | 24 | 16 | 4 | 4 | 50 | 18 | +32 | 52 | välierä | |
2012 | 1 | 5 | 33 | 16 | 2 | 15 | 45 | 49 | -4 | 50 | 6. kierros | |
2013 | 1 | 5 | 33 | 15 | 3 | 15 | 47 | 49 | -2 | 48 | 6.kierros | |
2014 | 1 | 3 | 33 | 15 | 13 | 5 | 45 | 23 | +22 | 58 | välierä | |
2015 | 1 | 5 | 33 | 12 | 12 | 9 | 38 | 35 | +4 | 48 | 6. kierros | |
2016 | 1 | 8 | 33 | 10 | 12 | 11 | 42 | 43 | -1 | 42 | välierä | |
2017 | 1 | 4 | 33 | 12 | 13 | 8 | 46 | 30 | +16 | 49 | E-Lohkon neljäs | |
2018 | 1 | 8 | 33 | 9 | 13 | 11 | 30 | 38 | -8 | 40 | puolivälieräkarsinnat | |
2019 | 1 | 8 | 27 | 9 | 9 | 9 | 29 | 36 | -7 | 36 | puolivälierä | 1. kierros |
2020 | 1 | 6 | 22 | 8 | 8 | 6 | 33 | 30 | +3 | 32 | välierä | |
2021 | 1 | 7 | 27 | 10 | 10 | 7 | 35 | 30 | +5 | 40 | A-lohkon kolmas | |
2022 | 1 | 11 | 27 | 5 | 6 | 16 | 26 | 55 | -29 | 21 | välierä | |
2023 | 1 | 10 | 27 | 7 | 8 | 12 | 26 | 41 | -15 | 29 | 5. kierros |
St = sarjataso (1 = Veikkausliiga, 2 = Ykkönen); Sij = sarjasijoitus; O = ottelut; V = voitot; Ts = tasapelit; T = tappiot; Tm = tehdyt maalit; Pm = päästetyt maalit; Me = maaliero; P = pisteet; Cup = Suomen Cup; EL = Eurooppa-liiga-lopputurnaus
mestari / Cup-voittaja | |
nousija | |
putoaja |
Parhaat maalintekijät
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Mukana ovat vain Veikkausliigan tai Ykkösen osumat.
- 1997
Luciano ja
Marko Niiranen 12
- 1998
Ismo Lius 18
- 1999
Peter Kovacs 10
- 2000
Mika Väyrynen 10
- 2001
Niki Helenius 11
- 2002
Pekka Lagerblom 6
- 2003
Pekka Lagerblom 7
- 2004
Tommi Kautonen 7
- 2005
Rafael 14
- 2006
Rafael 13
- 2007
Rafael 14
- 2008
Rafael 11
- 2009
Drilon Shala 8
- 2010
Rafael 6
- 2011
Drilon Shala ja
Jonne Kemppinen 8
- 2012
Drilon Shala ja
Ariel Ngueukam 7
- 2013
Rafael 16
- 2014
Rafael 13
- 2015
Matheus Alves 12
- 2016
Jasse Tuominen 10
- 2017
Marko Simonovski 13
- 2018
Henri Anier 5
- 2019
Josu 7
- 2020
Jasin-Amin Assehnoun 9
- 2021
Geoffrey Chinedu ja
Altin Zeqiri 7
- 2022
Geoffrey Chinedu 4
- 2023
Matheus Alves 6
Parhaat pelaajat
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]
Seuran valitsema paras pelaaja
|
Seuran valitsema vuoden tulokas
|
FC Lahden Kannattajien vuoden pelaaja
|
Vuoden Kuhnuri
|
Vuoden nuori pelaaja
|
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Stadion | FC Lahti www.fclahti.fi. Arkistoitu 20.7.2017. Viitattu 31.5.2018.
- ↑ Finland – Divisional Movements RSSSF. Viitattu 21.4.2015.
- ↑ Finland – List of League First Level Tables RSSSF. Viitattu 21.4.2015.
- ↑ Finland – List of Cup Finals RSSSF. Viitattu 21.4.2015.
- ↑ FC Reipas - FC Lahti A - FC Lahti A-nuorten SM-sarjaan www.fcreipas.fi. Viitattu 31.5.2018.
- ↑ FC Reipas - Joukkueet www.fcreipas.fi. Arkistoitu 26.7.2017. Viitattu 31.5.2018.
- ↑ Historia: Juniorit (Arkistoitu sivu) fclahti.fi. Arkistoitu 5.2.2012. Viitattu 4.12.2021.
- ↑ FC Lahti Oy:n toimitusjohtaja Marsala jättää tehtävänsä veikkausliiga.hs.prewise.com. 11.2.2009. Veikkausliiga.com. Viitattu 16.2.2009.
- ↑ Hasse Kallström FC Lahden toimitusjohtajaksi veikkausliiga.hs.prewise.com. 30.4.2009. Veikkausliiga.com. Viitattu 22.5.2009.
- ↑ Rafael sivussa kuukausia veikkausliiga.hs.prewise.com. 20.2.2009. Veikkausliiga.com. Viitattu 13.5.2009.
- ↑ FC Lahden toiminta siirtyy osakeyhtiölle ess.fi. 14.11.2008. ESS.fi. Viitattu 14.11.2008.
- ↑ FC Lahti Oy:ssä vahvoja vaikuttajia veikkausliiga.hs.prewise.com. 14.11.2008. Veikkausliiga.com. Viitattu 14.11.2008.
- ↑ FC Lahti hakee varoja osakeannilla mtv3.fi. 17.4.2010. MTV3.fi/Futis. Viitattu 18.4.2010.
- ↑ Pelaajat fclahti.fi.
- ↑ FC Lahti Uefan ensimmäiselle kierrokselle fclahti.fi. 1.11.2008. FC Lahden kotisivut. Viitattu 2.11.2008.
- ↑ UEFA European Football Calendar 2009/2010 xs4all.nl. http://www.xs4all.nl/~kassiesa/bert/uefa/index.html. Viitattu 31.3.2008.
- ↑ Lahdessa katseet europeleihin vasta sunnuntaina veikkausliiga.hs.prewise.com. 22.7.2009. Veikkausliiga.com. Viitattu 24.7.2009.
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]
|