Ensiferum
Tähän artikkeliin tai osioon ei ole merkitty lähteitä, joten tiedot kannattaa tarkistaa muista tietolähteistä. Voit auttaa Wikipediaa lisäämällä artikkeliin tarkistettavissa olevia lähteitä ja merkitsemällä ne ohjeen mukaan. |
Ensiferum | |
---|---|
![]() |
|
![]() Ensiferum Rockharz Open Air-festivaleilla Ballenstedtissa, Saksassa vuonna 2018. |
|
Tiedot | |
Toiminnassa | 1995– |
Tyylilaji |
folk metal, melodinen death metal, heavy metal |
Kotipaikka |
![]() |
Laulukieli | englanti, suomi |
Jäsenet |
Petri Lindroos, laulu, kitara |
Entiset jäsenet |
Netta Skog, haitari (2016–2017) |
Levy-yhtiö |
Spinefarm, 2000–2013 |
Aiheesta muualla | |
Kotisivut |
Ensiferum on suomalainen metalliyhtye, jonka musiikissa ja sanoituksissa on vaikutteita viikinkimetallista, folk metalista, melodisesta death metalista, heavy metalista ja Kalevalasta.
Historia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ensiferum sai alkunsa kitaristi Markus Toivosen ideasta vuonna 1995. Kypsyteltyään ideaa mielessään hän pyysi Kimmo Miettistä rumpaliksi ja Sauli Savolaista basistiksi.
Vuonna 1996 yhtye otti Ensiferum-nimen käyttöönsä. Latinankielinen nimi tarkoittaa ”miekankantajaa”. Samana vuonna yhtyeeseen liittyi kitaristi-laulaja Jari Mäenpää, joka toi mukanaan hienon soittotaidon ja uusia musiikillisia ideoita. He pitivät myös ensimmäisen konserttinsa vuonna 1996 Pasilan nuorisotalolla.
Muut jäsenet hioivat soittotaitojaan Jari Mäenpään suorittaessa asevelvollisuuttaan vuonna 1997. Hänen päästyään armeijasta yhtye alkoi työstää ensimmäistä demoaan. Demo äänitettiin Kivi-Studiolla lokakuussa ja se sisälsi kappaleet ”Frost”, ”Old Man (Väinämöinen)” ja ”Knighthood”.
Vuonna 1998 Ensiferumin oli pidettävä taukoa Kimmo Miettisen liityttyä Arthemesia-yhtyeeseen ja Sauli Savolaisen keskityttyä työhönsä ja koulunkäyntiin. Oliver Fokinista tuli Ensiferumin uusi rumpali. Kimmo Miettisen pikkuveli, Jukka-Pekka ”Jukkis” Miettinen, liittyi yhtyeen basistiksi ollessaan vain 14-vuotias.
Vuoden 1999 tammikuussa äänitettiin uusi demo MD-studiolla. Se sisälsi kappaleet ”The Dreamer’s Prelude”, ”Little Dreamer (Väinämöinen II)”, ”Warrior’s Quest” ja ”White Storm”. Kolmannen ja viimeisen demonsa he äänittivät Janne Joutsenniemen (Suburban Tribe) avulla saman vuoden lokakuussa, jälleen MD-studiolla. Joutsenniemi äänitti ja miksasi kappaleet. Demo sisälsi kappaleet ”Intro”, ”Hero In A Dream”, ”Eternal Wait”, ”Battle Song” ja ”Guardians Of Fate”. Kappaleessa ”Eternal Wait” kuultiin myös Johanna Vakkurin ääntä. Demo oli varustettu uudella Tuomas Tahvanaisen suunnittelemalla logolla.
Spinefarm Records sai demon käsiinsä vuonna 2000 ja teki yhtyeen kanssa levytyssopimuksen. Yhtyeen nimeä kantava debyyttialbumi Ensiferum äänitettiin lokakuussa Sundi Coop -studiossa Savonlinnassa. Kesäkuussa 2001 julkaistulla levyllä vierailivat muun muassa Finntrollissa ja Moonsorrowssa soittava Henri ”Trollhorn” Sorvali (kosketinsoittimet), Johanna Vakkuri (laulu) ja Marita Toivonen (kantele). Meiju Enho liittyi yhtyeen vakituiseksi kosketinsoittajaksi hieman ennen levyn julkaisua.
Kesällä 2003 Ensiferum matkasi Kööpenhaminan Sweet Silence -studiolle äänittääkseen toisen levynsä Iron. Äänitysten jälkeen Jari Mäenpää erotettiin yhtyeestä Ensiferumin ensimmäisen Euroopan kiertueen ja hänen sooloprojektinsa Wintersunin albumin äänitysten päällekkäisyyden aiheuttamien erimielisyyksien takia.[1] Hän perusti sittemmin oman yhtyeensä nimeltä Wintersun. Ensiferumin uudeksi vokalistiksi liittyi Petri Lindroos Norther-yhtyeestä. Lindroosin ääni eroaa Mäenpään äänestä jonkin verran ja jakaa siksi välillä mielipiteitä yhtyeen fanien keskuudessa.
Yhtye aloitti marraskuussa 2006 kolmannen albuminsa äänittämisen. 23. maaliskuuta 2007 julkaistun levyn nimeksi tuli Victory Songs. Levyltä julkaistiin etukäteen single ”One More Magic Potion”. Lisäksi albumin kappaleesta ”Ahti” julkaistiin musiikkivideo.
Kosketinsoittaja Meiju Enho erosi yhtyeestä syyskuussa 2007.[2] Meiju ehti soittaa yhtyeessä lähes kuusi vuotta. Keikoillakin Enhon korvannut Emmi Silvennoinen, tunnettu myös metalliyhtyeestä Exsecratus, liittyi yhtyeeseen myös vakituiseksi jäseneksi 2009.[3][4]
Kesällä 2009 Ensiferum levytti uutta, neljättä pitkäsoittoaan, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2009. Levyn nimi on From Afar. Sen nimikkokappaleesta ja myöhemmin myös ”Twilight Tavernista” julkaistiin musiikkivideot.
Elokuussa 2012 yhtye julkaisi viidennen pitkäsoittonsa, Unsung Heroesin, jonka kappaleesta "In My Sword I Trust" on julkaistu musiikkivideo.
Vuonna 2015 ilmestyi yhtyeen kuudes studioalbumi One Man Army. Seuraavana vuonna Emmi Silvennoinen erosi yhtyeestä perhesyihin vedoten ja hänen tilalleen tuli jo viimeisillä Ensiferumin levyillä vieraillut hanuristi Netta Skog[5][3]. Joulukuussa 2017 yhtye ilmoitti että Netta Skog ei ole enää jatkossa mukana yhtyeen kokoonpanossa.[6]
Helmikuussa 2020 yhtye ilmoitti Pekka Montinin olevan uusi kosketinsoittaja ja laulavan puhtaat vokaaliosuudet tulevalla levyllä. [7]
Huhtikuussa 2020 ilmestyi Markus Laakson kirjoittama ja Liken kustantama Ensiferumista, Moonsorrow’sta, Finntrollista, Turisaksesta ja Korpiklaanista kertova kirja Folk Metal Big 5.[8]
Jäsenet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Nykyiset
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Petri Lindroos – laulu, kitara
- Markus Toivonen – kitara, laulu
- Sami Hinkka – basso, laulu
- Janne Parviainen – rummut, lyömäsoittimet
- Pekka Montin – kosketinsoittimet, laulu
Entiset
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Emmi Silvennoinen (2007–2016) – kosketinsoittimet, laulu
- Meiju Enho (2001–2007) – kosketinsoittimet
- Jari Mäenpää (1996–2004) – laulu, kitara
- Sauli Savolainen (1995–1998) – basso
- Jukka-Pekka Miettinen (1998–2004) – basso
- Kimmo Miettinen (1995–1998) – rummut
- Oliver Fokin (1998–2005) – rummut, lyömäsoittimet
- Netta Skog (2016–2017) – haitari, laulu
Diskografia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Studioalbumit
- Ensiferum (2001, Spinefarm Records)
- Iron (2004, Spinefarm Records)
- Victory Songs (2007, Spinefarm Records)
- From Afar (2009, Spinefarm Records)
- Unsung Heroes (2012, Spinefarm Records)
- One Man Army (2015, Metal Blade)
- Two Paths (2017, Metal Blade Records)
- Thalassic (2020, Metal Blade Records)
- Winter Storm (2024, Metal Blade Records)
EP:t
- Dragonheads (2006, Spinefarm Records)
- Suomi Warmetal (2014)
Kokoelma-albumit
- 1997–1999 (2005, omakustanne, kolmen ensimmäisen demon uudelleenjulkaisu)
Singlet
- Tale of Revenge (2004)
- One More Magic Potion (2007)
- From Afar (2009)
- Stone Cold Metal (2010)
- Burning Leaves (2012)
- In My Sword I Trust (2012)
- One Man Army (2015)
- Way of The Warrior (2017)
- For Those About to Fight for Metal (2019)
- Rum, Women, Victory (2020)
- Andromeda (2020)
- Winter Storm Vigilantes (2024)
Demot
- Demo -97 (1997)
- Demo II (1998)
- Hero In A Dream (1999)
DVD:t
- 10th Anniversary Live (2006, Spinefarm Records)
Kirjallisuus
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Blabbermouth: ENSIFERUM Part Ways With Frontman, Seek Replacement BLABBERMOUTH.NET. 6.1.2004. Viitattu 27.10.2020. [vanhentunut linkki]
- ↑ http://www.ensiferum.com/e_html/e_news_meijustatement.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ a b Ensiferumin kosketinsoittaja Emmi Silvennoinen jätti bändin – tilalle tuttu nimi
- ↑ Metal Chick of the Month – Emmi Silvennoinen
- ↑ CHANGES IN THE ENSIFERUM FAMILY ensiferum.com. Arkistoitu 27.4.2016. Viitattu 19.4.2016.
- ↑ Netta Skog Ensiferumin riveistä kohti uusia haasteita
- ↑ Pekka Montinin nettisivu / Uutiset pekkamontin.net. Arkistoitu 17.7.2020. Viitattu 17.7.2020.
- ↑ Mankkinen, Jussi: Korpiklaanin ja Ensiferumin kaltaiset yhtyeet loivat uuden, maailmalla menestyneen musiikkityylin – mutta monelta tämä jäi huomaamatta Yle Uutiset. 3.5.2020. Yleisradio. Viitattu 16.5.2020.
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Ensiferumin virallinen kotisivu
- Ensiferum Meteli.netissä
- Ensiferum Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
- Live photos from Evolution Fest - Italy 2006 (Arkistoitu – Internet Archive)
|
|