Ilomantsi
Ilomantsi Ilomančči/Il'manči (karjala), Ilomants (ruotsi) |
|
---|---|
![]() |
![]() |
sijainti |
|
Sijainti | |
Maakunta | Pohjois-Karjalan maakunta |
Seutukunta | Joensuun seutukunta |
Kuntanumero | 146 |
Hallinnollinen keskus | Ilomantsin kirkonkylä |
Perustettu | 1875[1] |
Kokonaispinta-ala |
3 172,68 km² 23:nneksi suurin 2022 [2] |
– maa | 2 763,38 km² |
– sisävesi | 409,30 km² |
Väkiluku |
4 406 182:nneksi suurin 31.12.2023 [3] |
– väestötiheys | 1,59 as./km² (31.12.2023) |
Ikäjakauma | 2020 [4] |
– 0–14-v. | 8,9 % |
– 15–64-v. | 50,1 % |
– yli 64-v. | 41,0 % |
Äidinkieli | 2023 [5] |
– suomenkielisiä | 95,4 % |
– ruotsinkielisiä | 0,2 % |
– muut | 4,4 % |
Kunnallisvero |
8,40 % 199:nneksi suurin 2024 [6] |
Kunnanjohtaja | Marjut Ahokas |
Kunnanvaltuusto | 21 paikkaa |
2021–2025[7] • Kesk. • SDP • PS • Vas. • KD |
10 6 3 1 1 |
www.ilomantsi.fi |
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cc/Ilomantsin_ortodoksinen_kirkko_4.jpg/250px-Ilomantsin_ortodoksinen_kirkko_4.jpg)
Ilomantsi (karjalaksi Il'manči[8] tai Ilomančči[9]; ruots. Ilomants) on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Karjalassa. Ilomantsi on Suomen ja Euroopan unionin manneralueen itäisin kunta. Kunnan asukasluku on 4 406 henkeä,[3] ja sen naapurikunnat ovat Joensuu ja Lieksa.
Ilomantsi-nimi pohjautuu kantasaamen ylimmäistä tarkoittavaan sanaan, ja nimen taustalla on kirkonkylässä sijaitseva Ilomantsinjärvi, jonka on katsottu olevan vesistönsä ylimmäinen järvi.[10]
Ilomantsin asukkaista 17,4 prosenttia kuuluu ortodoksiseen kirkkoon. Ilomantsi on Suomen ortodoksisin kunta.
Kunnanjohtajana on toiminut vuoden 2017 joulukuusta Marjut Ahokas.[11][12]
Maantiede
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ilomantsin pinta-ala on 3 172,68 km², josta 409,30 km² on vesistöjä.[2] Talvisodan 1940 päättäneen Moskovan rauhan myötä Ilomantsin pinta-alasta 1 489 km² kuului Neuvostoliitolle luovutettuihin alueisiin. Väestötiheys on 2,2 asukasta/km². Ilomantsissa sijaitsee Euroopan unionin manneralueen itäisin piste Virmajärvi. Kunnan alueella sijaitsee Koitere, joka on pinta-alaltaan Suomen 26. suurin järvi.
Ilomantsissa sijaitsevia luonnonsuojelualueita ovat muun muassa Petkeljärven kansallispuisto, Patvinsuon kansallispuisto ja Koivusuon luonnonpuisto.
Kylät
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ahvenjärvi, Hattuvaara, Haukivaara, Huhmarisvaara, Huhus, Iknonvaara, Ilaja, Ilomantsi, Issakka, Kakkaravaara, Kakonaho, Kirvesvaara, Kivilahti, Kivilampi, Kokkokangas, Kontiovaara, Korentovaara, Kuolismaa, Kuuksenvaara, Käenkoski, Köpönvaara, Lapinniemi, Lapiovaara, Lehtovaara, Liusvaara, Lokanlahti, Longonvaara, Lutikkavaara, Maukkula, Marjovaara, Mekrijärvi, Melanselkä, Mutalahti, Möhkö, Naarvansalo, Nehvonniemi, Nuorajärvi, Ontronvaara, Ostronsaari, Paavonvaara, Pallosenvaara, Patrikka, Pihlajavaara, Piilovaara, Putkela, Ryökkylä, Siitarinvaara, Sonkaja, Tokrajärvi, Tykkylänvaara, Tyrjänsaari, Viitavaara, Vuottoniemi (osa kylistä luovutettiin Neuvostoliitolle 1944) ja Mäkikylät, joka on Maukkulan, Issakan ja Paavonvaaran yhteistoiminta-alue.
Pogosta
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ilomantsin kirkonkylä tunnetaan Pogostana. Siitä on tullut myös koko Ilomantsin synonyymi. Pogosta-sana elää muun muassa paikallislehti Pogostan Sanomien ja maan suurimpiin laturetkiin kuuluvan Pogostan hiihdon nimessä. Pogostantauti on ihmiseen hyttysistä leviävä virus, joka löydettiin Ilomantsista.
Historia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ilomantsi on alueensa vanhin pitäjä. Sitä verotettiin Novgorodista jo 1400-luvulla. Se oli levotonta rajaseutua. Alueella harjoitettiin kaskitaloutta, kunnes 1800-luvun suurten kuolonvuosien jälkeen siirryttiin peltoviljelyyn ja karjanhoitoon. Möhkön ruukki toi vaurautta 1800-luvun loppupuoliskolla. Sen jälkeen alkoivat savotat ja raaka-aineen hankinta Enso-Gutzeitille.[13]
Toinen maailmansota koetteli Ilomantsia kovasti, lähes viisisataa ilomantsilaista sai surmansa. Ilomantsin alueella käytiin taisteluita sekä talvisodassa että jatkosodassa, ja kunnan alueella on useita näihin taisteluihin liittyviä muistomerkkejä[14]. Jatkosodan aikana kunnan itäosien väestö evakuoitiin Savoon. Sadat menettivät jatkosodan takia kotinsa.[15]
Osassa kunnan itäosia, jotka luovutettiin Neuvostoliitolle, puhuttiin perinteisesti karjalan kielen varsinaiskarjalaa, tarkemmin eteläkarjalaa.[16]
Väestönkehitys
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuoden 2017 lopussa Ilomantsissa oli 5 128 asukasta, joista 2 758 asui taajamassa, 2 324 haja-asutusalueilla ja 46:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Ilomantsin taajama-aste on 54,3 %.[18] Kunnassa on vain yksi taajama, Ilomantsin kirkonkylä.[19]
Palvelut
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Koulutus
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ilomantsissa esi- ja perusopetus keskitetään lukuvuodesta 2020–2021 alkaen Pogostan kouluun (luokka-asteiden 0–9 yhtenäiskoulu), ja kunta sulkee kolme viimeistä kyläkouluansa (Hatun, Iknonvaaran ja Lylykosken koulut) elokuuhun 2020 mennessä.[20][21][22] Toisen asteen yleissivistävää koulutusta annetaan Ilomantsin lukiossa.[23]
Kulttuuri
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kirjastopalveluja tarjotaan muun muassa Ilomantsin pääkirjaston, kirjastoauton sekä Vaara-kirjastojen verkkopalvelujen ja muiden toimipisteiden välityksellä.[24]
Terveysasema
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ilomantsin terveysasema tarjoaa arkipäivisin perusterveydenhoidon palveluja. Terveysasema on osa Siun soten tarjontaa.[25][26]
Seurakunnat
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuoden 2018 aluejaon mukaan Ilomantsissa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:[27]
Itsenäisenä helluntaiseurakuntana Ilomantsissa toimii Ilomantsin helluntaiseurakunta.[28]
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Ilomantsin alueella toimii Ilomantsin ortodoksinen seurakunta.[29]
Kaivannaisteollisuus
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Hattuvaaran Pampalossa on kultaesiintymä, jonka omistaa ruotsalaisen Endomines AB:n tytäryhtiö Endomines Oy. Yhtiö käynnisti vuonna 2007 tutkimuskairaukset.[30] Pampalon kultakaivoksen tuotanto alkoi helmikuussa 2011.[31] Lisäksi Ilomantsissa louhitaan mustakiveä lähinnä hautakiviksi.[32][33]
Ilomantsin liikenne
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ilomantsiin johtaa Joensuusta kantatie 74. Rajan pinnassa kulkee Runon ja Rajan tie.
Joensuu–Ilomantsi-rata valmistui kokonaisuudessaan vuonna 1967. Henkilöliikenne rataosalla lakkautettiin vuonna 1969. Nykyisin rataosalla on ainoastaan tavaraliikennettä.
Nähtävyydet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Ilomantsin ortodoksinen kirkko
- Luterilainen ”kuvakirkko”
- Katri Vala Kulttuurikeskus
- Kivilahden rajaseutukirkko
- Mekrijärven tutkimusasema
- Möhkö
- Naarvan asesepän paja
- Naarvan rajaseutukirkko
- Parppeinvaaran runokylä ja Runonlaulajan Pirtti
- Patvinsuon kansallispuisto
- Petkeljärven kansallispuisto ja sodanaikaiset taistelupaikat
- Taistelijan talo
Ruokakulttuuri
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ilomantsin pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla vatruskat, sienisalaatti, tsupukat eli ohukaiset, kiesa (kaura- tai ruisjauhosta valmistettu suuruste) ja lakat.[34]
Muuta
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kunnassa sijaitsee Rajavartiolaitoksen Hiienvaaran harjoitus- ja ampuma-alue Koitereen lähistöllä sekä Itä-Suomen Huoltorykmentin alainen varastoalue.
Tunnettuja ilomantsilaisia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Immo Eronen, jalkapalloilija
- Hannu Hoskonen, kansanedustaja
- Jari Jolkkonen, piispa
- Stepan Karhapää, runonlaulaja
- Martta Kuikka, kalevalaisten itkuvirsien laulaja
- Mateli Kuivalatar (oik. Magdaleena Ikonen), runonlaulaja
- Pietari Kurvinen, lähetyssaarnaaja
- Hilkka Kuusela, Pogostan Hilkka, Pogostan Sanomien päätoimittaja
- Maj-Lis Könönen, iskelmämuusikko ja lauluntekijä
- Konsta Laakso, näyttelijä[35]
- Liisa Matveinen, kansanmuusikko[36]
- Onni Määttänen, Mannerheim-ristin ritari
- Erkki Niemi, kauppaneuvos
- Heimo Rautava, eräkirjailija
- Henrik Renqvist, rukoilevaisliikkeen perustaja
- G. A. Serlachius, puunjalostusteollisuuden pioneeri, Gösta Serlachiuksen isä
- Simana Sissonen, runonlaulaja
- Katri Vala, runoilija
- Kaisa Varis, hiihtäjä[37]
Katso myös
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Yleistietoa Ilomantsista 13.2.2007. Ilomantsin kunta. Arkistoitu 12.2.2007. Viitattu 5.11.2007.
- ↑ a b Pinta-alat kunnittain (Excel) 1.1.2022 1.1.2022. Maanmittauslaitos. Viitattu 29.1.2022.
- ↑ a b Väkiluvun kasvu suurin lähes 70 vuoteen 26.4.2024. Tilastokeskus. Viitattu 28.4.2024.
- ↑ Väestö iän (1-v.) ja sukupuolen mukaan alueittain, 1972–2020 31.12.2020. Tilastokeskus. Viitattu 13.5.2021.
- ↑ Väkiluvun kasvu suurin lähes 70 vuoteen 31.12.2023. Tilastokeskus. Viitattu 29.4.2024.
- ↑ Kuntien ja seurakuntien tuloveroprosentit vuonna 2024 22.11.2023. Verohallinto. Viitattu 23.1.2024.
- ↑ Kuntavaalit 2021, Ilomantsi Oikeusministeriö. Viitattu 19.9.2021.
- ↑ http://onomastics.ru/sites/default/files/VO_2013_1%2814%29/Kuzmin%20Onomastics_2013_1%2814%29-2.pdf
- ↑ Murdehet Karjalan Sivistysseura. Viitattu 6.2.2019. (karjalaksi)
- ↑ Paikkala, Sirkka ym.: Suomalainen paikannimikirja, s. 98. Helsinki: Karttakeskus : Kotimaisten kielten tutkimuskeskus, 2007. ISBN 9789515939760 sid.. Näköisversio.
- ↑ Marjut Ahokas Ilomantsin kunnanjohtajaksi tiukan äänestyksen jälkeen Karjalainen. 8.5.2018. Arkistoitu 23.6.2018. Viitattu 23.6.2018.
- ↑ Marjut Ahokas valittiin Ilomantsin kunnanjohtajaksi tiukalla äänestyksellä Yle Uutiset. Viitattu 24.4.2021.
- ↑ Suur-Ilomantsin synty Ilomantsi. Viitattu 16.1.2018.
- ↑ Ilomantsi | SOTAMUISTOMERKIT www.sotamuistomerkit.fi. Viitattu 19.4.2022.
- ↑ Levoton vuosisadan alku Ilomantsi. Viitattu 16.1.2018.
- ↑ Kotus. Karjalan kieli, kartta Kotimaisten kielten tutkimuslaitos. Viitattu 13.7.2019.
- ↑ Väestö kielen mukaan sekä ulkomaan kansalaisten määrä ja maa-pinta-ala alueittain 1980 - 2016 29.3.2017. Tilastokeskus. Arkistoitu 17.6.2018. Viitattu 5.1.2018.
- ↑ Taajama-aste alueittain 31.12.2017 28.9.2017. Tilastokeskus. Arkistoitu 16.7.2019. Viitattu 4.12.2018.
- ↑ Taajama- ja haja-asutusalueväestö iän ja sukupuolen mukaan kunnittain 31.12.2017 28.9.2017. Tilastokeskus. Arkistoitu 14.7.2019. Viitattu 4.12.2018.
- ↑ Perusopetus Ilomantsin kunta, ilomantsi.fi. Viitattu 31.5.2020.
- ↑ Tarja Laitinen: Ilomantsin viimeiset kyläkoulut lakkautumassa 4.9.2019. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 31.5.2020.
- ↑ Tarja Laitinen: Ilomantsi aloittamassa yhteistoimintaneuvottelut – ei irtisanomisia 23.1.2020. Yleisradio, yle.fi. Viitattu 31.5.2020.
- ↑ Ilomantsin lukio Ilomantsin kunta, ilomantsi.fi. Viitattu 31.5.2020.
- ↑ Kirjasto Ilomantsin kunta, ilomantsi.fi. Viitattu 31.5.2020.
- ↑ Siun terveydeksi Ilomantsin kunta, ilomantsi.fi. Viitattu 4.5.2021.
- ↑ Terveysasemien vastaanotot Pohjois-Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä (Siun sote), siunsote.fi. Viitattu 4.5.2021.
- ↑ Yhteystiedot - Suomen evankelis-luterilainen kirkko evl.fi. Arkistoitu 23.8.2018. Viitattu 23.8.2018.
- ↑ Seurakunnat Suomen helluntaikirkko. Arkistoitu 6.9.2021. Viitattu 6.9.2021.
- ↑ https://ort.fi/seurakunnat-hiippakunnat-ja-luostarit/seurakunnat/ilomantsin-ortodoksinen-seurakunta (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ Karjalainen, 13.6.2007.
- ↑ Endomines: Endomines startar guldproduktionen i Pampalo kalvinit.com. 8.2.2011. Viitattu 10.2.2011.
- ↑ Heikki Haapalainen: Musta kivi tuo työpaikkoja Ilomantsiin – uusi tehdas käynnistyy lähiviikkoina 29.1.2015. YLE Uutiset. Viitattu 29.1.2015.
- ↑ Kivimantsi Oy kivimantsi.fi. Arkistoitu 20.12.2014. Viitattu 29.1.2015.
- ↑ Kolmonen, Jaakko (toim.): Kotomaamme ruoka-aitta: Suomen, Karjalan ja Petsamon pitäjäruoat, s. 130. Helsinki: Patakolmonen, 1988. ISBN 951-96047-3-1.
- ↑ Joutsensaari, Lea: Nuori näyttelijä otti Pölösen kutsun vastaan – kauppa-auto tuntematon entuudestaan Yle Uutiset. 23.6.2015. Viitattu 16.9.2023.
- ↑ Taiteilijaeläke 63 taiteilijalle Päivän Lehti. 4.3.2022. Viitattu 15.3.2024.
- ↑ Kangosjärvi, Jaakko: Tuhansien julkkisten maa. Helsingin Sanomat, 5.7.2008. Artikkelin maksullinen verkkoversio. Viitattu 12.3.2024.
Kirjallisuutta
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Seppo Knuuttila; Helmi Järviluoma; Anne Logrén; Risto Turunen (toim.): Syrjäseudun idea. Kulttuurianalyysejä Ilomantsista. SKS, 2012.
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ilomantsi Wikimedia Commonsissa
- Ilomantsin kunnan kotisivu
- Ilomantsin sotahistoria
- Suomen ortodoksinen kirkko – Ilomantsin seurakunnan alueella olevat kirkot ja pyhäköt (Arkistoitu – Internet Archive)
- Ylen Elävä arkisto – Metsien kätköissä Pogostalla 1964
- Runolaulajan Pirtti Parppeinvaaran Runokylässä (Arkistoitu – Internet Archive)
- Mäkikylät (Arkistoitu – Internet Archive)
- Räisänen, Alpo: Pielisen Karjalan saamelaisperäisiä paikannimiä (PDF) (s. 319–324) Suomalais-Ugrilaisen Seuran Toimituksia 253. 2007. Helsinki. Viitattu 15.6.2013. (selostus mm. Ilomantsi-nimen merkityksestä)
- Tilastokeskus – Ilomantsin avainluvut
|
|