Kalle Jutila
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f7/Tuomiojan_hallitusta.jpg/250px-Tuomiojan_hallitusta.jpg)
Kaarle (Kalle) Teodor (K. T.) Jutila (sukunimi vuoteen 1906 Lindfors) (27. tammikuuta 1891 Pirkkala – 21. kesäkuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen professori, diplomaatti ja Maalaisliiton kansanedustaja ja ministeri.[1][2]
Jutilan vanhemmat olivat maanviljelijä Adolf Malakias Lindfors ja Helena Matilda Mäkelä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1910, suoritti agronomin ja filosofian kandidaatin tutkinnot 1919, filosofian lisensiaatin tutkinnon 1921 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1922.lähde?
Jutila oli Maataloushallituksen maanviljelystaloudellisen osaston assistenttina 1915–1916, Sörnäisten kristillisen kansanopiston maatalousaineiden opettajana 1915–1916, Helsingin maanviljelyslyseon opettajana 1916–1917 sekä tutki Peräpohjolan ja Lapin maatalous- ja asutusasioita valtion toimeksiannosta 1917–1921.lähde?
Jutila toimi metsähallituksen maankäyttöosaston agronomina 1921–1924, maataloushallituksen maanviljelystaloudellisen tutkimustoimiston johtajana 1924–1928, Helsingin yliopiston maatalouspolitiikan ylimääräisenä opettajana 1921–1926 ja yliopiston agraaripolitiikan professorina 1928–1938. Lisäksi Jutila oli Suomen Pankin johtokunnan jäsenenä 1938–1958, Teknillisen korkeakoulun maanviljelystalouden opettajana[1][2] 1928–1945 ja Suomenmaa-lehden päätoimittajana 1930–1931.lähde?
Sodan jälkeen Jutila nimitettiin lokakuussa 1945 Suomen lähettilääksi Washingtoniin. Hän oli Suomen lähettiläs Washingtonissa 1945–1951[1][2], Havannassa 1948–1951 ja Meksikossa 1950–1951.lähde?
Jutila valittiin 1945 Maalaisliiton kansanedustajaksi Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä ja hän oli kansanedustajana lähettilääksi nimittämiseensä saakka. Jutila oli Sunilan I hallituksessa salkuttomana ministerinä 1927–1928[1][2] ja vt. apulaismaatalousministerinä 1928. Hän oli maatalousministerinä Kivimäen hallituksessa 1932–1936, kansanhuoltoministerinä Paasikiven II hallituksessa 1944–1945 ja maatalousministerinä Paasikiven III hallituksessa 1945. Viimeksi Jutila oli maatalousministerinä Tuomiojan hallituksessa 1953–1954.[1][2]
Kivimäen hallituksesta Kalle Jutila joutui eroamaan kesken sen toimikauden, koska etsivän keskuspoliisin muistio, jossa hänet ja muita arvovaltaisia kansalaisia mainittiin, pääsi julkisuuteen. Jutila erosi Kivimäen hallituksesta 25. syyskuuta 1936[3]
Maatalousministerin tehtäv��ä Jutilan jälkeen hoiti Kivimäen hallituksessa Edistyspuolueen Eemil Linna.lähde?
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ a b c d e CD-Facta 2005 : suomenkielinen tietosanakirja. Artikkeli: Jutila, Kalle; CD-ROM-levy. Helsinki: WSOY, 2004. ISBN 951-0-29148-X.
- ↑ a b c d e Rantala Risto, päätoimittaja: Otavan tietosanakirja. Artikkeli: Jutila, Kalle, CD-ROM. Helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-15139-8.
- ↑ Kauko Saarentaus, Kirsti Rautiainen ja Helge Nygrén: 10 000 kysymystä, s. 205 ja 206. Helsinki: WSOY, 1987. ISBN 951-0-14620-X.
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Kalle Jutila Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
- Kalle Jutila Suomen ministerit. Valtioneuvosto.
- K. T. Jutila : Presidentti Hoover - parempien kotien presidentti, Suomen Kuvalehti, 08.12.1928, nro 50, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Edeltäjä: Sigurd Mattsson Eemil Luukka Martti Miettunen |
Suomen maatalousministeri 1932−1936 1945 1953−1954 |
Seuraaja: Eemil Linna Vihtori Vesterinen Viljami Kalliokoski |
Edeltäjä: Kaarle Ellilä |
Suomen kansanhuoltoministeri 1944–1945 |
Seuraaja: Kaarlo Hillilä |
|
|
|