Luettelo Suomen historian sodista
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/92/Gs_13%2C_G%C3%A4vle.jpg/250px-Gs_13%2C_G%C3%A4vle.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/59/Vainolaista_vastaan_Pekka_Halonen.jpg/250px-Vainolaista_vastaan_Pekka_Halonen.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/fi/thumb/9/96/Suomesta_l%C3%B6ytyneit%C3%A4_miekkoja_rautakauden_lopulta.jpg/250px-Suomesta_l%C3%B6ytyneit%C3%A4_miekkoja_rautakauden_lopulta.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4c/Stiklestad.jpeg/250px-Stiklestad.jpeg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5d/Grand_Duke_Yaroslav_the_city_resumes_after_the_devastation_of_the_Tatars_of_Russia_%28Boris_Chorikov%29.jpg/250px-Grand_Duke_Yaroslav_the_city_resumes_after_the_devastation_of_the_Tatars_of_Russia_%28Boris_Chorikov%29.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/fi/thumb/a/a8/Tappara_rautakausi_Masku.jpg/250px-Tappara_rautakausi_Masku.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/00/Anders_Sunesen.jpg/250px-Anders_Sunesen.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e6/Turun_linna_maaliskuu_2013_2.jpg/250px-Turun_linna_maaliskuu_2013_2.jpg)
Luettelo Suomen historian sodista pitää sisällään Suomen alueella käydyt aseelliset konfliktit, sodat ja vakavat sisäiset levottomuudet, sekä sellaiset Suomen ulkopuolella käydyt konfliktit joihin Suomen valtio tai merkittävä joukko Suomen alueen asukkaita on ottanut osaa. Luettelossa mainittujen konfliktien ohella pienehköjä määriä suomalaisia ammattisotilaita, vapaaehtoisia tai seikkailijoita on osallistunut moniin muihinkin aseellisiin yhteenottoihin, kuten Venäjän 1800-luvulla käymiin sotiin Euroopassa ja Aasiassa, buurisotiin, Venäjän–Japanin sotaan, Venäjän sisällissotaan, Espanjan sisällissotaan ja Vietnamin sotaan.
Varhaisten lähteiden luotettavuus on kyseenalainen. Monet lähteet on kirjoitettu satoja vuosia väitettyjen tapahtumien jälkeen ja niissä mytologiat, sepitteet ja todelliset tapahtumat sekoittuvat usein toisiinsa. Vanhoissa historiallisissa lähteissä Suomella tarkoitettiin nykyisen Varsinais-Suomen aluetta.
Ennen 1000-lukua
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuosi | Konflikti | Selite |
---|---|---|
300-luku | Kuningas Agnin sotaretki Suomeen | Snorri Sturulsonin arviolta vuonna 1225 kirjoittamassa myyttisessä Ynglingien saagassa kuvataan kuningas Agnin kesällä tekemää sotaretkeä Suomeen. Suomalaisten joukkoja johti Frosti.[3][4] Myyttisen velho Frostin on tulkittu olleen pakkasen henkilöitymä. On kiistanalaista miten Suomi ja suomalaiset ymmärrettiin saagan kirjoittamisajankohtana. Termillä on voitu tarkoittaa myös saamelaisia. |
400- ja 500-luvut | Suomalaisia palkkasotureina Manner-Euroopassa | Lounais-Suomen miekka- ja kilpihautauksista on päätelty, että suomalaisia liikkui palkkasotureina Manner-Euroopassa.[5] |
noin 470 | Kuningas Vanlandin sotaretki Suomeen | Johannes Messeniuksen 1600-luvulla kirjoittaman Scondia illustratan mukaan kuningas Vanlandi hyökkäsi Suomeen.[6] Vuonna 1225 kirjoitettu varhaisempi Ynglingien saaga puolestaan kertoo Vanlandin viettäneen talvea Suomessa rauhanomaisesti.[3][4] |
600-luku | Suomalaisia palkkasotureita Skandinaviassa | Suomalaisia sotureita palveli Tanskan tai Keski-Ruotsin kuninkaiden hoveissa.[7] |
800-luku | Saagojen kuvaus sotaretkestä Karjalanpohjaan | Arviolta 1300-luvulla kirjoitettu Hálfdanar Eysteinssonarin saagan mukaan Ulfkell ja Bjarmian kuningas Harek tekivät sotaretken Karjalanpohjaan Grímr nimiseksi esitettyä Karjalan kuningasta vastaan yhdessä kahden suomalaisen kuninkaan, "Fidrin" ja "Flokin" kanssa, joiden kerrottiin olevan velhoja.[8] |
800-luku | Bjarmian perilliset valloittivat Karjalanpohjan | Arviolta 1300-luvulla kirjoitetun Hálfdanar Eysteinssonarin saagan mukaan Bjarmian kuningas Harekin veljenpoika Val valloitti Karjalanpohjan.[8] |
800-luku | Kveenit tekivät sotaretkiä Ruotsiin ja Norjaan | Noin vuonna 1300-kirjoitettu Norna-Gestin tarina kertoo kveenien tehneet sotaretkiä Ruotsiin 800-luvun puolivälissä. Ottar Haalogalantilainen kertoo kveenien ja norjalaisten ahdistelevan toisiaan silloin tällöin. |
800-luku | Eric Anundssonin sotaretket itään | Arviolta 1230-luvulla kirjoitettu Heimskringla kertoo myyttisen ruotsalaisten kuninkaan Eric Anundssonin (Eymundsson) valloittaneen kaikki itäisen maat mukaan lukien Suomen, Karjalan, Kuurinmaan ja Viron.[9] |
Ennen 900-lukua | Tanskan kuningas Gram julistaa sodan Suomen kuninkaalle Sumblumille. | Saxo Grammaticus kertoo pääteoksessaan Gesta Danorum kuinka Tanskan myyttinen kuningas Gram julistaa sodan Suomen kuningas Sumblumille. Hän kuitenkin luopuu sotaretkestä tavoitellakseen Sumblumin tytärtä Signeä.[10][11] |
noin 818 | Tanskalaiset ja bjarmit sotivat | Suomen kuningas Matul toi apua bjarmeille Tanskan kuningas Ragnaria vastaan. Aluksi hän oli voitolla, mutta kärsi sitten tappion ja pelastautui pakenemalla.[6] |
900-luku | Suomalaisia Viikinkien idäntiellä ja palkkasotureina | Euraan haudatut lukuisat miekkamiehet on tulkittu Viikinkien idäntien kävijöiksi. Mynämäeltä löytynyt miekka on kuulunut Konstantinos VIII:n henkivartiokaartin miehelle. Arkeologiset löytöjen perusteella suomalaisia on mahdollisesti liikkunut myös Mustanmeren seuduilla.[12] |
1000-luku
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuosi | Konflikti | Selite |
---|---|---|
1008 | Herdalerin taistelu | Myöhemmin Norjan kuninkaaksi noussut Olavi pyhä teki viikinkiretken Suomeen ja kärsi tappion.[13] |
1030–1050 | Viikinkiretki Hämeeseen | Riimukivi Gs 13 Ruotsin Gävlessä kertoo Egil-nimisen henkilön kuolleen Hämeeseen tehdyllä ryöstöretkellä joskus 1000-luvun ensimmäisen vuosisadan alkupuoliskolla. Unto Salon mukaan retki tehtiin 1030-1050 välisenä aikana, ja se saattoi olla suuri, kuninkaan hyväksymä hyökkäys. Retkeä johti Freygeirr-niminen päällikkö.[14] |
noin 1030 | Mahdollinen viikinkiretki Varsinais-Suomeen | Riimukivi U 582 kertoo Björnin ja Ingulfridin pojan Ottrygin tulleen surmatuksi (Unto Salon mukaan) Varsinais-Suomessa. Kivi on noin vuodelta 1030. Hänet tapettiin väkivaltaisesti, mutta sitä ei kerrota, surmattiinko hänet taistelussa tai jotenkin muuten. Tavallisesti riimukivet pystytettiin juuri viikinkiretkillä kuolleille.[14] |
1042 | Novgorodin ruhtinas Vladimir Jaroslavitš teki ensimmäisen historiallisissa lähteissä mainitun sotaretken Suomeen |
|
1050-luku | Ruotsin kuningas Anund Jakobin sotaretki Suomeen | Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum eli Hampurin piispan teot kertoo mahdollisesta Ruotsin kuninkaan Anund Jakobin sotaretkestä Terra Feminarumiin eli naisten maahan, joka on mahdollisesti tarkoittanut Suomen aluetta. Nimen taustalla voi olla Adam Bremeniläisen väärin tulkinta nimestä Kvenland, mikä johti kuvitelmiin pohjoisesta amatsonien asuttamasta maasta. |
noin 1053 | Ruotsin kuningas Emund Vanhan sotaretki Suomeen | Johannes Messenius kertoo Adam Bremeniläistä lainaten ruotsalaisten kuningas Emundin "...ahdistelleen ankarasti Kvenlandin amatsoneja, mutta nämä myrkyttivät hänen poikansa, että koko ruotsalaisen sotajoukon hengiltä. Sen jälkeen ruotsalaiset eivät 80 vuoteen lopettaneet taistelua heitä eivätkä muitakaan suomalaisia vastaan ennen kuin olivat hävittäneet amatsonit sukupuuttoon ja saanee koko alueen haltuunsa ja Kristuksen valtaan."[6] |
1060–1080 | Liettualaiset hyökkäsivät karjalaisia vastaan | Novgorodista löydetty Tuohikirje 590 kertoo liettualaisten hyökänneen karjalaisia vastaan.[17][18] |
1100-luku
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuosi | Konflikti | Selite |
---|---|---|
1100-luvun alku | Skandinaavien retkiä Suomeen | Gotlantilainen riimukivi G 319 1100-luvun alusta kertoo Auðvaldrin (nimen tulkinta epävarma) kuolleen Suomessa (Finlandi).
Karjalan Viipuri (Viborgum) saatetaan kertoa Upplantilaisessa riimukivessä U 180 Sigsteinin kuolinpaikaksi. Tosin paikka saattoi olla myös Tanskan Viborg. Kummassakaan kivessä ei kerrota, oliko kuolema tai retki ylipäätään väkivaltainen. |
1123 | Novgorodin ruhtinas Vsevolod Mstislavitš teki keväällä paaston aikaan sotaretken jäämejä vastaan. |
|
1142 | Jäämien sotaretki Novgorodia vastaan |
|
1143 | Karjalaisten sotaretki jäämejä vastaan. Karjala mainitaan ensi kerran muista suomalaisista erillisenä kokonaisuutena.[20] |
|
1149 | Jäämien sotaretki vatjalaisia vastaan |
|
1149 | Karjalaiset osallistuivat Suzdaliin tehtyyn sotaretkeen | Kiovan prinssi Izjaslavin veli Rostislav osallistui Suzdaliin tehtyyn sotaretkeen prinssin kanssa yhdessä Novgorodilaisten, Pihkovalaisten ja Karjalaisten kanssa.[21] |
noin 1155 | Ensimmäinen ristiretki Suomeen | Ruotsin kuningas Eerik Pyhä ja englantilainen piispa Henrik tekivät mahdollisesti ensimmäisenä ristiretkenä tunnetun sotaretken Lounais-Suomeen. |
1171 tai 1172 | Varsinaissuomalaiset pyysivät kristityiltä apua vihollisiaan vastaan | Paavi Aleksanteri III:n 9. syyskuuta kirjattu kirje, joka tunnetaan nimellä Gravis admodum kertoo suomalaisten, eli varsinaissuomalaisten, lupaavan aina vaaran uhatessa säilyttää katolisen uskon, mutta vihollisen vetäydyttyä kieltävän uskon ja vainoavan saarnaajia. |
1186 | Jaroslav Viisaan poika, Novgorodin ruhtinas Vysata Vasiljevitšin, teki sotaretken jäämejä vastaan |
|
1187 | Sigtunan tuho |
|
1187 | Tanskalaisten sotaretki Suomeen | Tanskalainen ristiretkeilijä Esber Snare viittasi tanskalaisille suurmiehille joulupidoilla pitämässään puheessa tanskalaisten suomalaisista saamaan suureen voittoon.[23] |
1191 | Novgorodilaisten ja karjalaisten sotaretki Suomeen |
|
1191 | Tanskalaisten ristiretki Suomeen | Tanskan kuningas Knuut VI johti tanskalaisten annaalikirjojen mukaan ristiretkeä Suomeen, joka tuli "valloitettua kovalla kädellä".[24][25] |
1200-luku
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuosi | Konflikti | Selite |
---|---|---|
1202 | Tanskalaisten ristiretki Suomeen | Tanskalaiset tekivät ristiretken Suomeen Lundin arkkipiispa Anders Sunesenin ja hänen veljensä johdolla.[25] Sunesen sai pian retken jälkeen paavi Innocentius III:lta nimityksen kaikkien Itämeren alueen ristiretkien hallinnoijaksi ja paavilliseksi lähettilääksi.[24] |
1221 | Suomi osallistui Novgorodin vastaiseen kauppasaartoon | Paavi Honorius III kehotti 13. tammikuuta Suomen piispaa, mahdollisesti piispa Tuomasta, järjestelemään kauppasaartoa Novgorodia vastaan vaikka se olikin gotlantilaisille ja hansalle epämieluisa toimenpide.[26] |
1223 | Karjalaiset hyökkäsivät Norjaan | Karjalaiset hyökkäsivät yhdessä novgorodilaisten kanssa Norjan asutusta vastaan Pohjois-Skandinaviassa .[27] |
1226 | Karjalaiset hyökkäsivät Norjaan | Karjalaiset hyökkäsivät uudestaan Norjan asutusta vastaan Pohjois-Skandinaviassa yhdessä novgorodilaisten kanssa.[27] |
1226/1227 | Novgorodin ruhtinas Jaroslav Vsevolodovitšin sotaretki jäämejä vastaan |
|
1228 | Jäämien sotaretki Novgorodia vastaan |
|
1229 | Gotlanti tuki Suomen pakanoiden hyökkäyksiä kristittyjä vastaan | Paavi Gregorius IX moitti kirjeessään 16. helmikuuta gotlantilaisia aseiden, hevosten, laivojen ja elintarvikkeiden toimittamisesta Suomen pakanoille, joiden avulla he pyrkivät tuhoamaan kristinuskon leviämisen maassa.[28] |
1237 | Hämeen kapina | Hämäläiset hylkäsivät katolisen uskon ja palasivat takaisin pakanallisiin tapoihinsa samalla surmaten kristittyjä ja pappeja.[29] |
1240 | Nevan taistelu | Novgorodin ensimmäinen kronikka sekä Sofian kronikka kertovat ruotsalaisten, norjalaisten, varsinais-suomalaisten ja jäämien sotaretkestä Nevalle.[19] |
1241 | Karjalaiset Novgorodin liittolaisina sotaretkelle saksalaisia vastaan |
|
1249–1250 | Toinen ristiretki Suomeen | Eerikinkronikan mukaan Birger Jaarli teki sotaretken pakanallisia hämäläisiä vastaan ja aloitti linnan rakentamisen Hämeeseen. |
1253 | Karjalaiset hävittävät saksalaisten aluetta. |
|
1256 | Ruotsalaiset, suomalaiset ja hämäläiset aloittivat linnan rakentamisen Narvaan. |
|
1256 | Novgorodin ruhtinas Aleksanteri Nevskin sotaretki jäämejä vastaan | Nikonin kronikka kertoo suzdalilaisten osallistuneen retkelle Aleksanterin liittolaisina. Sofian kronikka puolestaan kertoo retken kohdistuneen ruotsalaisia ja virolaisia vastaan.[15] |
1257 | Karjalaisten sotaretki Ruotsiin | Karjalaiset tekivät sotaretken Ruotsiin. Sotaretken seurauksena Ruotsin kuningas Valdemarin pyynnöstä Paavi Aleksanteri IV antoi ristiretkijulistuksen Karjalaisia vastaan.[30] |
1259 | Suomen pakanat hävittivät Ruotsin kyliä ja kirkkoja | Paavi Aleksanteri IV hyväksyi 1. maaliskuuta Ruotsin kuningas Valdemarin ja Tanskan kuningas Kristofferin pojantyttären Sofian avioliiton, jotta Ruotsi pystyisi paremmin ja tehokkaammin torjumaan lähellä asuvien pakanoiden jatkuvia hyökkäyksiä valtakunnan kyliä ja kirkkoja kohtaan.[31] Viro oli jo käännytetty väkivalloin kristinuskoon, joten viittaus voi koskea vain Suomen heimoja. |
1271 | Karjalaiset ja kveenit tekivät sotaretken Norjaan | Karjalaiset ja kveenit tekivät hyökkäyksen Norjan Hålogalantiin. |
1275 | Karjalan, Inkerin, Lapin ja Vatjanmaan pakanat ahdistelevat Ruotsin valtakuntaa | Paavi Gregorius X pyytää kirjeessään 9. tammikuuta Upsalan arkkipiispalle Ruotsin valtakunnan asukkaita vastustamaan Karjalan, Inkerin, Lapin ja Vatjanmaan pakanoita sekä ”valtakunnan viereisillä seuduilla” tapahtuvaa katolisesta uskosta luopumista. Paavi myös vaati etteivät lähiseutujen kristityt luovuta näille pakanoille aseita, rautaa, laivanrakennuspuuta tai muuta tavaraa kristittyjen vainoamiseen.[15] |
1278 | Ruhtinas Dmitri valloitti Karjalan. |
|
1283 | Ruotsalaisten ja suomalaisten sotaretki Novgorodin alueille | Ruotsalaisten ja suomalaisten sotaretki Nevalle ja Laatokalle. |
1284 | Saksalaiset tekevät sotaretken Karjalaan | Saksalainen sotapäällikkö Trunda tekee joukkojensa kanssa laivoilla ja veneillä sotaretken Karjalaan Nevaa pitkin tarkoituksenaan verottaa karjalaisia. Novgorodilaiset voittavat saksalaiset Nevan suulla 9. syyskuuta yhdessä posadnikka Semenin laatokanlinnalaisten kanssa.[32] |
1292 | Novgorodin sotaretki Suomeen |
|
1292 | Ruotsalaisten sotaretki Karjalaan ja Inkeriin |
|
1293 | Kolmas ristiretki Suomeen | Marski Torgils Knutssonin eli Torkkeli Knuutinpojan ristiretki Karjalaan. Ruotsalaiset valloittivat karjalaisilta lopulta 14 kihlakuntaa.[33] Viipurin linna perustetaan karjalaisten tuhotun linnoituksen paikalle.[34] |
1294 | Novgorod hyökkäsi Viipurin linnaan | Novgorodilaiset hyökkäsivät kevättalvella ruhtinas Roman Glebovitshin johdolla Viipurin linnaa vastaan, mutta epäonnistuivat kärsien raskaat menetykset. Ruotsalaiset valloittivat Käkisalmen. |
1295 | Novgorod valloitti Käkisalmen | Novgorodilaiset valloittivat Käkisalmen takaisin. |
1300-luku
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuosi | Konflikti | Selite | |
---|---|---|---|
1311 | Novgorodin sotaretki Suomeen | Novgorodilaiset tekivät Dmitri Romanovichin johdolla sotaretken Suomeen ja polttivat Vanain kaupungin. Tämän arvellaan tarkoittaneen nykyisen Hämeenlinnan keskustassa sijainnutta asutuskeskusta ("Vanaja") tai Hakoisten linnaa Janakkalassa. | |
1314 | Karjalaisten kapina Novgorodia vastaan | Karjalaisjoukko valloitti Käkisalmen linnan. Novgorodilaiset saivat linnan takaisin ja rankaisivat kapinoitsijoita ankarasti. | |
1318 | Novgorodin sotaretki Suomeen | Novgorodilaiset tekivät sotaretken sum-kansaa vastaan "Ljudrevin kaupunkiin" ja "Piskuplin kaupunkiin". Ljudrevin kaupunki on tulkittu Turuksi, koska Turun linnanherrana oli tähän aikaan Lyder van Kyren. Piskuplin kaupunki voisi tällöin olla Kuusiston piispanlinna, ja tulla ruotsin sanasta "biskop", piispa.[35] Historiantutkija Jukka Korpelan mukaan hyökkäys saattoi kohdistua myös Karjalaan. Myöhempi Suomen piispainkronikka tosin mainitsee "ruteenien" (venäläisten?) hävittäneen Kuusiston linnan tänä vuonna. | |
1323 | Pähkinäsaaren rauha | Ruotsi ja Novgorod solmivat Pähkinäsaaren rauhan 12. elokuuta. Sopimus jätti Viipurin Ruotsille ja Käkisalmen Novgorodille. | |
1337 | Käkisalmen kapina | Novgorod oli antanut Käkisalmen läänin läänitykseksi liettualaiselle ruhtinaalle, jonka ankarasta verotuksesta seurasi karjalaisten Käkisalmen kapina. | |
1344 | Yrjönyön kapina | Virolaiset pyytivät Turun ja Viipurin voudeilta apua noustessaan kapinaan saksalaisia ja tanskalaisia vastaan.[6] Kapinallisten vastarinta kuitenkin kukistettiin ennen Suomesta tulleiden apujoukkojen saapumista. | |
1350 | Novgorodilaiset hyökkäsivät Viipuriin | Novgorodilaiset tekivät sotaretken Viipuriin 21. maaliskuuta Ivan Fedorovichin ja voivodien Mikhali Danilovichin, Juri Ivanovichin ja Yakov Khotovin johdolla ja polttivat kaupungin taisteluiden ohessa.[16] | |
1364–1365 | Turun linnan piiritys | Ruotsin valtaistuimesta käydyn kamppailun yhteydessä Turun linna piiritettiin ja lopulta valloitettiin kuningas Maunu Erikinpojan miehiltä. | |
1377 | Novgorodin sotaretki Suomeen | Novgorodilaiset tekivät sotaretken Pohjois-Pohjanmaalle. Eräiden tietojen mukaan arvoituksellisesta Oulun linnasta taisteltiin. | |
1380-luku | Ruotsin valtataistelu | Ruotsissa uusia valtataisteluita kuningas Albrekt Mecklenburgilaisen riitaannuttua ylimystön kanssa. Rauhattomuudet ulottuivat myös Suomen puolelle, vaikka tapahtumien yksityiskohtia ei juuri tunneta. | |
1387 | Turun linnan ryöstö | 1500-luvulta peräisin oleva lähde kertoo, että Ruotsin valtakamppailuihin sekaantuneet merirosvot, vitaaliveljet, ryöstivät Turun. Tietoa ei pidetä kovin luotettavana, mutta vitaaliveljien tiedetään muuten liikkuneen Suomen rannikoilla ja pitäneen Korsholman linnaa hallussaan. | |
1396 | Ruotsalaisten sotaretki Karjalaan | Epämääräisiä tietoja ruotsalaisten sotaretkestä Karjalaan, Kurkijoen tienoille. | |
1380-1400 | Hyökkäyksiä Karjalassa | Vuosien 1380 ja 1400 väliin ajoitetut Novgorodin tuohikirjeet 248.[36] ja 249.[37] kertovat Ruotsin puolen hyökkäyksistä karjalaisten kimppuun jossain Karjalassa. Tapahtumien tarkempaa sijaintia on tulkittu eri tavoin. Deniz Kuzminin mukaan kirjeen 249. tapahtumat sijoittuvat Saimaan Oriveden seudulle. Hyökkääjät tappoivat joitakuita ja ryöstivät karjalaisia kauppiaita. Hyökkääjiä ja uhreja nimetään, ja tämä onkin eräs useista tuohikirjeistä, joista saadaan tietoa suomensukuisten muinaisnimistä. Tähän hyökkäykseen otti ilmeisesti osaa Novze [38] niminen lappalainen.[39] Myös kirjeessä 248. kerrotaan lappalaisista, jotka tulkinnasta riippuen olivat joko hyökkääjien tai uhrien joukossa. Siinä kerrotaan hyökkääjien ottaneen vankeja. |
1400-luku
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuosi | Konflikti | Selite |
---|---|---|
1411 | Novgorodilaiset polttivat Viipurin | Novgorodilaiset polttivat Viipurin esikaupungin 26.3. kostoksi hieman aiemmin tapahtuneesta Tiurinlinnan hävityksestä, josta he syyttivät ruotsalaisia. |
1438–1439 | Davidin kapina | Talonpoikien kapina veronkantoa kohtaan Satakunnassa, Hämeessä ja Karjalassa. |
1446 | Hämäläiset ja Savolaiset kahakoivat erämaiden omistuksesta | Kaarle Knuutinpoika vahvisti rajan hämäläisten ja savolaisten erämaiden välille. Rajanvetoa olivat tiettävästi edeltäneet väkivaltaiset kahakat erämailla sijaitsevien riistamaiden ja kalavesien käyttöoikeuksista. Savolaiset väittivät hämäläisten erämiesten murhanneen savolaisia ja syöttäneen näiden ruumiit koirille. |
1456 | Tanskalaiset piirittivät Viipurin linnaa | Tanskan kuningas Kristian I pyrki valloittamaan Suomen ja piiritti Viipurin linnaa.[6] |
1479 | Novgorod teki sotaretken Savoon | Novgorodilaiset tekivät hävitysretken Savoon. |
1480 | Ruotsalaisten sotaretki Karjalaan | Eerik Akselinpoika Tott teki kostoretken Karjalaan ja sai kronikkatietojen mukaan suuren voiton. |
1495–1497 | Vanha viha | Ruotsin ja Venäjän välinen sota, jossa Suomea hävitettiin pahasti. Iivana III Suuri oli ensimmäinen koko Venäjän suuriruhtinas. Viipurin linnan ja Olavinlinnan piiritykset: Viipurin pamaus vuonna 1495. |
1500-luku
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuosi | Konflikti | Selite |
---|---|---|
1506–1509 | Juuttiviha | Tanskan kuninkaan Hannu I:n joukot pyrkivät Otto Rudin johdolla valloittamaan Suomen. Tanskalaiset ryöstelivät rannikkoa ja polttivat Turun vuonna 1509. |
1516 | Venäläiset hyökkäsivät Suomeen | Venäläiset hyökkäsivät Suomeen rikkoen aseleposopimuksen.[6] |
1521–1523 | Kristian II hyökkäsi Ruotsiin ja Suomeen | Tanskan kuningas Kristian II valloitti Ruotsin ja Suomen. Kustaa Erikinpojan (Kustaa Vaasa) johtama kapinaliike karkotti kuitenkin hänet Lyypekin tuella. Suomessa taisteluita käytiin muun muassa Turun, Viipurin ja Raaseporin linnojen omistuksesta. |
1534–1537 | Kreivisota | Tanskan kanssa liittoutunut Ruotsi irrottautuu Lyypekin holhouksesta. Suomessa sotatoimet rajoittuivat Viipurin linnan ja Olavinlinnan piirityksiin linnanpäälliköiden asettauduttua Lyypekin puolelle. |
1542 | Dacken sota | Nils Dacken johtama laaja talonpoikaiskapina Ruotsissa. Kapinan kukistamiseen osallistui suomalaisia joukkoja. |
1555–1557 | Suuri Venäjän sota | Venäjän ensimmäisenä tsaarina Iivana Julma. Joutselän taistelussa Karjalankannaksella lyötiin venäläinen hyökkäysosasto. Rauhanneuvottelijana toiminut Mikael Agricola kuoli matkalla neuvotteluista Kuolemajärven Kyröniemen kylässä 9. huhtikuuta 1557. |
1563 | Erik XIV:n ja Suomen herttua Juhana konflikti | Ruotsin kuningas Erik XIV ja Suomen herttua Juhana ajautuivat aseelliseen välienselvittelyyn: Turun linna valloitettiin ja herttua vietiin vankina Ruotsiin. |
1563–1570 | Seitsenvuotinen sota | Tanska-Norjan, Puola-Liettuan ja Lyypekin muodostaman liittouman ja Ruotsin välisessä sodassa suomalaisia joukkoja sotatoimissa Blekingen ja Hallannin alueilla. Suomalaiset osallistuivat verilöylyyn Ronnebyn kaupungissa. |
1570–1595 | Pitkäviha | Ruotsin 25-vuotinen sota Venäjää vastaan, joka päättyi Täyssinän rauhaan. Sota näännytti pahoin Suomen väestöä. Oulujärven alueen uudisasutus kärsi vakavaa tuhoa. Helsinki ja Porvoo hävittiin. 1580-luvulla raivosi rappasota ja aselevosta huolimatta pohjalaiset ja vienalaiset talonpojat tekivät julmia hävitysretkiä toistensa kimppuun. Yksi tällaisten sissiretkien johtana toimi Pekka Vesainen. |
1592 | Rautalammin ensimmäinen kapina | Nuijasotaa edeltäneissä levottomuuksissa Rautalammin talonpojat hyökkäsivät joulukuun yönä Uplannin lipustoon kuuluneen ratsumies Hannu Niilonpojan kimppuun ja surmasivat hänet ja hänen palvelijansa. Muita huoveja otettiin kiinni ja heitä mestattiin. Kapinapurkaus kuitenkin tukahdutettiin nopeasti, jolloin talonpoikia pakeni metsiin ja osa heistä surmattiin. |
1596–1597 | Nuijasota | Ruotsin sisäisen valtataistelun yhteydessä pohjalaiset, hämäläiset ja savolaiset talonpojat nousevat kapinaan verotusta, riistoa ja sotilasterroria vastaan. Suuri määrä talonpoikia tapettiin ja kapinajohtaja Jaakko Ilkka mestattiin sodan päätteeksi. |
1599 | Marttilan taistelu | Ruotsin valtionhoitaja, Kaarle-herttua, kukisti syrjäytettyä Sigismund-kuningasta kannattaneen Suomen aatelin aseellisen vastarinnan Marttilan taistelussa. Taistelun jälkeen Suomen aateliset taltutettiin Turun verilöylyssä. |
1600-luku
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuosi | Konflikti | Selite |
---|---|---|
1600–1629 | Puolan sota | Ruotsi ja Puola taistelivat Liivinmaan herruudesta. Sodassa oli neljä aktiivista vaihetta, joiden välillä vallitsi aselepo:
|
1610–1617 | Inkerin sota | Sekasorron aika Venäjällä. Ruotsi ja Puola sekaantuivat Venäjän sisäisiin valtataisteluihin. Jakob De la Gardien joukot miehittävät Novgorodia ja Moskovaa. Käkisalmen valloitus. Stolbovan rauhassa 1617 Ruotsi sai Käkisalmen läänin ja Inkerinmaan. Novgorod kuitenkin joudutaan luovuttamaan eikä ruotsalaista prinssiä saada Venäjän tsaariksi. |
1611–1613 | Kalmarin sota | Etelä-Ruotsin alueella käyty Ruotsin tappiollinen sota Tanskaa vastaan. Suomalaisia mukana. Älvsborgin lunnaat. |
1618–1648 | kolmikymmenvuotinen sota | Saksaa runteleva suursota koostui useista erillisistä sodista ja päättyi lopullisesti Westfalenin rauhaan 1648. Ruotsi liittyy sotaan 1630. Breitenfeldin ensimmäinen ja toinen taistelu. Lützenin taistelu. Suomalaiset hakkapeliitat hävittävät Saksaa ja Böömiä. Ruotsi nousi suurvallaksi ja sai hallintaansa alueita Saksassa. Myös Tanskaa vastaan taisteltiin: Brömsebron rauhassa muun muassa Gotlanti siirtyi Ruotsille. Sodat rasittivat pahoin Suomen ja Ruotsin väestöä. |
1655–1661 | Pohjan sota | Suomalaisia joukkoja Ruotsin armeijassa.
|
1674–1679 | Skånen sota | Tanska yritti valloittaa Ruotsilta takaisin edellisissä sodissa menettämänsä Juutinrauman itäpuoliset maakunnat. Mukana myös suomalaisia joukko-osastoja. Lundin taistelu oli pohjoismaiden historian verisimpiä. |
1700-luku
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuosi | Konflikti | Selite |
---|---|---|
1700–1721 | Suuri Pohjan sota | Saksin, Tanskan ja Venäjän yhteinen hyökkäys Ruotsin kimppuun. Aluksi Ruotsi tyrmäsi kaikki hyökkääjät yksi kerrallaan (esim. Narvan taistelu), mutta Kaarle XII:n johtama armeija kohtasi lopulta tuhonsa Ukrainassa Pultavan taistelussa Moskovaan pyrkiessään. Pietari Suuren Venäjä miehitti Suomen vuosina 1713–1714 nousten Itämeren hallitsevaksi suurvallaksi. Napuen taistelu. Kajaanin linnan piiritys. Isoviha. Uudenkaupungin rauha vuonna 1721 lopetti Ruotsin suurvalta-aseman, ja luovutti Venäjälle muun muassa Liivinmaan ja Viron, Inkerinmaan ja suuren osan Viipurin lääniä. Suomi oli sodan ja miehityksen jäljiltä köyhtynyt ja ränsistynyt, ja Ruotsin menettämistä Viipurin läänin alueista tuli Venäjän hallitsema ns. Vanha Suomi. |
1741–1743 | Hattujen sota | Hattupuolueen epäonnistunut revanssisota Venäjää vastaan. Lappeenrannan taistelu. Suomi miehitettynä. Venäjän keisarinna Elisabet kannusti suomalaisia itsenäistymään Ruotsista. Turun rauhassa Venäjä sai lisää alueita Suomen kaakkoisosasta (ns. Vanha Suomen loppuosa). |
1756–1763 | Seitsenvuotinen sota | Iso-Britannia ja Preussi vastassaan Ranska, Saksa, Itävalta, Venäjä, Ruotsi ja Espanja. Ruotsin osalta Pommerin sota. |
1788–1790 | Kustaa III:n sota | Ruotsin Kustaa III:n aloittama sota Venäjää vastaan. Ruotsi sai vastaansa myös Tanskan. Rintamalinjat kulkivat Kymenlaaksossa ja Etelä-Savossa. Kiivasta merisotaa Suomenlahdella. Anjalan liitto. Porrassalmen, Parkumäen ja Ruotsinsalmen voitoista huolimatta Ruotsi ei saanut Värälän rauhassa lisäalueita. |
1800-luku
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuosi | Konflikti | Selite |
---|---|---|
1808–1809 | Suomen sota | Venäjä valloitti Suomen Ruotsilta tarkoituksenaan taivuttaa Ruotsi mukaan Englannin mannermaansulkemukseen. Viaporin antautuminen romahdutti Ruotsin puolustusstrategian. Taistelut keskittyivät Pohjanmaalle ja Savoon. Meritaisteluita Turunmaan saaristossa. Oravaisten taistelu. Koljonvirran taistelu. Haminan rauha. |
1830–1831 | Puolan kapina | Suomen Kaarti oli mukana kukistamassa puolalaisten kansannousua Venäjän valtaa vastaan. Kiivas taistelu Varsovassa. Raskaat tappiot kärsinyt kaarti sai tunnustuksena Pyhän Yrjön ritarikunnan lipun. |
1853–1856 | Krimin sota | Suomi oli Krimin sodan sivunäyttämönä. Oolannin sodassa Englannin ja Ranskan laivastot hyökkäilivät Suomen rannikoille tuottaen suurta tuhoa. Bomarsundin taistelu ja Viaporin pommitus. Kokkolassa englantilainen maihinnousu torjuttiin (Halkokarin kahakka). |
1877–1878 | Turkin sota | Venäjä hyökkäsi Turkkia vastaan tavoitellessaan Välimerelle johtavia salmia ja panslavismin hengessä Balkanin slaavikansojen suojelijan asemaa. Suomen Kaarti pantiin liikekannalle, vapaaehtoisia ilmoittautui yli tarpeen. 900-miehinen kaarti kärsi laulun sanoin "vilua ja nälkää Balkanin vuorilla taistellessa". Neljäsosa miehistä kuoli tauteihin tai kaatui taistelussa. Kunnostautunut kaarti sai vanhan kaartin arvonimen. Voitoistaan huolimatta Venäjä pakotettiin Berliinin kongressissa luovuttamaan valloittamansa alueet. |
1900-luku
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuosi | Konflikti | Selite | Katso myös |
---|---|---|---|
1904–1905 | Venäjän–Japanin sota | Suomen kaartista lähetettiin pieni yhden upseerin, yhden aliupseerin ja 19 muuta miestä käsittävä komennuskunta, mutta se ei ehtinyt rintamalle ennen sodan päättymistä. Sotaan osallistui useita Venäjän armeijan ja laivaston suomalaisia ja suomensukuisia upseereita, kuten Carl Gustaf Emil Mannerheim, Oskar Gripenberg sekä Oskar Enqvist. Venäjän meriministerinä toimi sotaa edeltävinä vuosina ja sodan aikana loviisalainen Teodor Avellan. | |
1914–1918 | Ensimmäinen maailmansota | Suomen alueella ei juurikaan ollut sotatoimia, mutta yhteensä noin 2 500 suomalaista osallistui sotaan joko Venäjän tai Saksan armeijassa (jääkäriliike). Venäjän armeija teki Suomessa runsaasti linnoitustöitä vihollisen maihinnousun varalta. | |
1918 | Suomen sisällissota | Ensimmäinen maailmansota hajotti Venäjän keisarikunnan, mikä johti vastaavaan yhteiskunnan hajoamiseen ja taisteluun valtiovallasta myös Suomessa. Sisäinen valtataistelu aiheutti lopulta sisällissodan Etelä-Suomea hallinneiden punaisten (Suomen kansanvaltuuskunta) sekä Keski- ja Pohjois-Suomea hallinneiden valkoisten (Vaasan senaatti) välillä, 27. tammikuuta – 15. toukokuuta 1918. Tampereen taistelu maalis-huhtikuussa 1918 oli sisällissodan ratkaiseva yhteenotto, joka päättyi valkoisten voittoon. Neuvosto-Venäjä tuki punaisia sotajoukoin ja asein. Valkoiset voittivat sodan keisarillisen Saksan tuella. Saksan armeija miehitti eteläisimmän Suomen tärkeitä keskuksia. Sodan aikana molemmat osapuolet syyllistyivät poliittiseen terroriin ja raakuuksiin. Sodan jälkeen tuhansia punaisia tai punaisiksi epäiltyjä kuoli vankileireillä nälkään ja tauteihin. Yhteensä sota vaati 37 000 uhria.[40] | |
1918–1922 | Heimosodat | Muutama tuhat vapaaehtoista suomalaista osallistui sotatoimiin, joissa tuettiin ”heimokansoja” Virossa, Inkerissä ja Itä-Karjalassa.
| |
1939–1940 | Talvisota | Sota alkoi Neuvostoliiton hyökätessä Suomeen lavastamalla Mainilan laukaukset. Neuvostoliitto uskoi valtaavansa Suomen muutamassa viikossa �� siihen kuitenkaan pystymättä. Raatteen tien taistelu. Kollaan taistelu. Merkittävistä torjuntavoitoista huolimatta Suomen voimat ehtyivät ylivoimaa vastaan käydyssä epätasaisessa kamppailussa. Moskovan rauhassa Suomi menetti suuria alueita: Karjalan sekä Sallan ja Kuusamon itäosat. Lisäksi Hanko vuokrattiin Neuvostoliitolle. | Suomi toisessa maailmansodassa |
1941–1944 | Jatkosota | Jatkosota oli suomalaisten näkökulmasta talvisodan jatke, jossa suomalaiset lähtivät valtaamaan Neuvostoliitolta takaisin talvisodassa menetettyjä alueita. Sota alkoi Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon, joka piti Suomea Saksan liittolaisena, koska Suomessa oli saksalaisia joukkoja ja Suomen ilmatilaa käytettiin saksalaisiin pommituslentoihin. Neuvostoliitto iski pommikonein Suomeen, minkä jälkeen Suomi julisti sodan. Myöhemmin myös Iso-Britannia, sekä Australia, Kanada ja Uusi-Seelanti toimittivat sodanjulistuksen Suomelle. Aluksi suomalaiset onnistuivat edetä menetetyille alueille ja vanhan rajan ylikin. Itä-Karjalan miehitys. 1944 kesällä Neuvostoliitto aloitti Karjalankannaksella suurhyökkäyksensä, joka pysäytettiin lopulta Talin–Ihantalan taistelussa. Rauhanteossa menetettiin Moskovan rauhan rajojen lisäksi Petsamo sekä Porkkala vuokralle 50 vuodeksi. | |
1944–1945 | Lapin sota | Jatkosodan välirauhansopimuksen vaatimuksena oli, että Suomi ajaa saksalaisjoukot pois Lapista. Aluksi saksalaiset vetäytyivät ilman taistelua ja suomalaiset joukot lähinnä vain seurasivat vetäytyjää. Neuvostoliitto kuitenkin vaati aloittamaan varsinaiset sotatoimet saksalaisia vastaan. Seuranneen täysimittaisen sodan aikana saksalaiset tuhosivat jättämiään alueita. |
2000-luku
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuosi | Konflikti | Selite |
---|---|---|
2002–2021 | Afganistanin sota | Suomi ISAF-kriisinhallintaoperaatiossa Afganistanissa: Suomi on osallistunut noin 200[41] sotilaan voimin ISAF-kriisinhallintaturvaoperaatioon Afganistanin sisällissodassa vuodesta 2002. Vuodesta 2003 operaatio on ollut Naton johtama ja YK:n turvallisuusneuvoston laajentamana mandaatti on koskenut koko Afganistania.[42] Vuonna 2006 Isaf yhdistettiin Yhdysvaltojen operaatio Enduring Freedomin kanssa, jonka tavoitteena on tuhota islamistien valta Afganistanissa ja Pohjois-Pakistanissa. Keväällä ja kesällä 2009 Suomessa virisi keskustelua siitä, onko rauhanturvaoperaatioon osallistuminen johtanut siihen, että Suomesta on tosiasiallisesti tullut sisällissodan osapuoli.[43] [44] [45] Vuonna 2010 Suomi suunnitteli liittyvänsä uuden kansainvälisen taisteluosaston perustamiseen Afganistanin sodassa. Taisteluosaston tehtävänä olisi joustavasti puuttua afganistanilaisten vihollistaistelijoiden liikkeisiin ja solutukseen Pohjois-Afganistanissa, torjua iskuja ja järjestää afgaaniarmeijan koulutusta.[46] Vuonna 2021 Yhdysvallat, ja sen myötä kaikki sen liittolaiset, mukaan lukien Suomi, vetivät sotavoimansa pois Afganistanista. |
Ajoittamattomia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuosi | Konflikti | Selite |
---|---|---|
1500-luvulla tai myöhemmin | Taisteluja Vienan Lapissa | Vienan ja Aunuksen Karjalan kansanperinne kertoo Vienan pohjoisosissa muinaisaikoina käydystä "lapinsodasta". Tarinoissa lappalaiset puolustautuivat seudulle asettuvia karjalaisia uudisasukkaita vastaan. Pohjois-Vienan karjalaisasutus vakiintui 1500-luvulla. Uhtuan Luusalmen kylässä kerrotaan, että kylän omistajuudesta taistellessa kuoli monta miestä kummaltakin puolelta. Kuitenkin perinteen mukaan kylän myöhempi asutus on sekä lappalaista, että karjalaista alkuperää, eli mahdollinen taistelu ei syrjäyttänyt lappalaisia kokonaan, vaan nämä sulautuivat karjalaisiin. Pohjois-Vienan lappalaisasutus on sittemmin kadonnut. Alueelta tunnetaan vielä 1700-luvulta asiakirjamerkintöjä lappalaisista, jotka olivat äskettäin alkaneet viljellä maata, ja siten olivat karjalaistumassa. |
Katso myös
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Novgorodin ja jäämien sodat
- Luettelo sodista
- Rauhanturvaaminen
- Suomi toisessa maailmansodassa
- Suomen rauhanturvaoperaatiot
- Luettelo Ruotsin sodista
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Haapala, Pertti (1995): Kun yhteiskunta hajosi, Suomi 1914–1920. ISBN 951-37-1532-9.
- Line, Philip: Kingship and State Formation in Sweden, 1130–1290. BRILL, 2007. ISBN 9004155783. Google Books. (englanniksi)
Viitteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ miekka; miekka – Petersenin Z-tyyppiä www.finna.fi. Viitattu 6.12.2017.
- ↑ KM 8656:H47:5 tappara; Esinekuva www.finna.fi. Viitattu 6.12.2017.
- ↑ a b MCL Library: Heimskringla: The Ynglinga Saga mcllibrary.org. Viitattu 3.9.2017.
- ↑ a b Ynglinga saga www.snerpa.is. Viitattu 3.9.2017.
- ↑ Georg Haggrén, Petri Halinen, Mika Lavento, Sami Raninen ja Anna Wessman: Muinaisuutemme jäljet, s. 253–254. Gaudeamus, 2015.
- ↑ a b c d e f Latinan kielestä Suomentaneet Martti Linna, Jorma Lagersted ja Erkki Palmen: Johannes Messenius: Suomen, Liivinmaan ja Kuurinmaan vaiheita. Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1988.
- ↑ K. H. Nielsen: Euran miekka skandinaavisesta näkökulmasta. Artikkeli kirjassa Viikinkejä Eurassa? Pohjoismaisia näkökulmia Suomen esihistoriaan. (toim. Pirkko-Liisa Lehtosalo-Hilander). Eura 2001. ISBN 9789529135615.
- ↑ a b Fornaldarsögur Norðurlanda www.germanicmythology.com. Viitattu 30.8.2017.
- ↑ MCL Library: Heimskringla mcllibrary.org. Viitattu 7.8.2017.
- ↑ The Testament of Cresseid mcllibrary.org. Viitattu 7.10.2017.
- ↑ Saxo Grammaticus, Gesta Danorum, Liber 1, Caput 4 wayback-01.kb.dk. Viitattu 7.10.2017. (latinaksi)
- ↑ toimittanut Matti Saarnisto: Karjalan synty. Viipurin läänin historia 1, s. 355. Karjalan Kirjapaino Oy, 2003.
- ↑ Edited by Joonas Ahola & Frog with Clive Tolley: Fibula, Fabula, Fact: The Viking Age in Finland, s. 422. Studia Fennica, 2014.
- ↑ a b Jukka Peltovirta: Hämeen käräjät osa 1, s. 156. Hämeen heimoliitto, 2000.
- ↑ a b c d e f g h i j k l m n o p q r toimi. Martti Linna: Suomen varhaiskeskiajan lähteitä. Historian Aitta, 1989.
- ↑ a b c d The Chronicle of Novgorod London Offices of the Society, 1914. Viitattu 11.7.2016.
- ↑ Pirjo Uino: Ancient Karelia, s. 194–195. Suomen muinaismuistoyhdistyksen aikakausikirja 104, 1997.
- ↑ Древнерусские берестяные грамоты. Грамота №590 gramoty.ru. Arkistoitu 8.1.2013. Viitattu 13.1.2017.
- ↑ a b c d e f g h i j The Chronicle of Novgorod London Offices of the Society, 1914. Viitattu 11.7.2016.
- ↑ Line 2007, s. 412.
- ↑ Pirjo Uino: Ancient Karelia, s. 192. Suomen muinaismuistoyhdistyksen aikakausikirja 104, 1997.
- ↑ Harry Lönnroth ja Martti Linna: Eerikronikka, s. 71–72. Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2013.
- ↑ Kurt Villads Jensen: Ristiretket, s. 126. Turun historiallinen yhdistys, 2019.
- ↑ a b Kurt Villads Jensen: Ristiretket, s. 126. Turun historiallinen yhdistys, 2019.
- ↑ a b Georg Haggrén, Petri Halinen, Mika Lavento, Sami Raninen ja Anna Wessman: Muinaisuutemme jäljet, s. 380. Gaudeamus, 2015.
- ↑ Kari Tarkiainen: Ruotsin itämaa, s. 94. Svenska litteratrusällskapet i Finland. Helsinki., 2010.
- ↑ a b toimittanut Matti Saarnisto: Karjalan synty. Viipurin läänin historia 1, s. 493. Karjalan Kirjapaino Oy, 2003.
- ↑ Toim. Martti Linna: Suomen varhaiskeskiajan lähteitä, s. 44. Historian aitta, 1989.
- ↑ Toimittanut Martti Linna: Suomen varhaiskeskiajan lähteitä, s. 64. Historian Aitta, 1989.
- ↑ toimittanut Martti Linna: Suomen varhaiskeskiajan lähteitä, s. 82–83. Historian Aitta, 1989.
- ↑ Toimittanut Martti Linna: Suomen varhaiskeskiajan lähteitä, s. 84–85. Historian aitta, 1989.
- ↑ Toimittanut Martti Linna: Suomen varhaiskeskiajan lähteitä, s. 138. Historian aitta, 1989.
- ↑ suomentaneet Harry Lönnroth ja Martti Linna: Eerikinkronikka, s. 99. Suomalaisen kirjallisuuden seura, 2013.
- ↑ Pirjo Uino: Ancient Karelia, s. 346. Suomen muinaismuistoyhdistyksen aikakausikirja 104, 1997.
- ↑ Line 2007, s. 440.
- ↑ http://gramoty.ru/birchbark/document/show/novgorod/248/ (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ http://gramoty.ru/birchbark/document/show/novgorod/249/ (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ Nousia-tyyppinen nimi, tai saamelainen joutsenta tarkoittava nimi
- ↑ a b https://www.sgr.fi/susa/94/kuzmin.pdf
- ↑ Haapala 1995
- ↑ http://www.mtv3.fi/uutiset/kotimaa.shtml/arkistot/kotimaa/2009/10/968810
- ↑ Puolustusvoimat: Operaatiot: Afganistan (Arkistoitu – Internet Archive). Viitattu 18.10.2009.
- ↑ http://www.hs.fi/kotimaa/artikkeli/Hägglund+Suomalaisjoukot+eivät+kuulu+Afganistaniin/1135249384550 (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ http://www.mtv3.fi/uutiset/kotimaa.shtml/arkistot/kotimaa/2009/10/984789
- ↑ http://www.uusisuomi.fi/kotimaa/73974-viro-sanoo-suoraan-%E2%80%9Dsuomalaiset-ovat-sodassa-%E2%80%93-varmasti%E2%80%9D
- ↑ http://www.yle.fi/uutiset/talous_ja_politiikka/2010/01/isaf-operaatio_muuttaa_luonnettaan_pohjois-afganistanissa_1384897.html
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]
|