Ruskotiira
Ruskotiira | |
---|---|
![]() |
|
Uhanalaisuusluokitus | |
Tieteellinen luokittelu | |
Domeeni: | Aitotumaiset Eucarya |
Kunta: | Eläinkunta Animalia |
Pääjakso: | Selkäjänteiset Chordata |
Alajakso: | Selkärankaiset Vertebrata |
Luokka: | Linnut Aves |
Lahko: | Rantalinnut Charadriiformes |
Heimo: | Lokit Laridae |
Alaheimo: | Tiirat Sterninae |
Suku: | Ruskotiirat Anous |
Laji: | stolidus |
Kaksiosainen nimi | |
Anous stolidus |
|
Katso myös | |
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8e/Anous_stolidus_MHNT.ZOO.2010.11.131.25.jpg/250px-Anous_stolidus_MHNT.ZOO.2010.11.131.25.jpg)
Ruskotiira, aikaisemmalta nimeltään hömötiira[2] (Anous stolidus) on kaikilla valtamerillä esiintyvä tummapukuinen tiira.
Ulkonäkö ja koko
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Linnun pituus on 38–40 senttiä, siipien kärkiväli 77–85 senttiä ja paino keskimäärin noin 190 grammaa. Ruskotiira on kooltaan kalatiiraa hieman suurempi ja pitkäpyrstöisempi. Sen höyhenpuku on tummanruskea, vain päälaki, otsa ja niska ovat valkoiset. Silmä alareunassa on valkoinen kaari. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Leviineisyys ja elinympäristö
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ruskotiirat pesivät Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren trooppisissa ja subtrooppisissa osissa. Lajin populaation koko on 180 000 – 1 100 000 yksilöä[3]. Linnaeus kuvaili lajin holotyypin Jamaikalta. Ruskotiirasta tunnetaan viisi alalajia, jotka ovat stolidus, plumbeigularis, pileatus, galapagensis ja ridgwayi.[4] Laji on tavatuu Länsi-Euroopassa muutamia kertoja. Ruskotiirat elävät lisääntymisaikana valtamerten luodoilla ja koralliriutoilla, muina aikoina avomerellä, joskus suurina parvina.
Lisääntyminen
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ruskotiirat elävät usein valtavissa yhdyskunnissa, joissa voi olla yli 100 000 paria, mutta se pesii usein myös yksittäispareina. Pesä sijaitsee usein kallion kolossa tai halkeamassa, paikoin mangrovessa, pensaassa, kookospalmun latvassa tai muussa puussa, mutta usein myös paljaalla maalla. Naaras munii yhden munan. Emot jättävät poikasen yksin sen ollessa 15 päivän ikäinen. Poikanen oppii lentämään 40–48 päivän ikäisenä.[5]
Ravinto
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Ruskotiirat syövät pääasiassa kaloja ja kalmareita, joita ne saalistavat uimasillaan veden pinnasta. Ne kalastavat sekä päivällä että kuutamoöinä.
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Cramp, Stanley et al. 1985: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. IV. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-857505-X.
Viitteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ BirdLife International: Anous stolidus IUCN Red List of Threatened Species. Version 2013.2. 2012. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 2.6.2014. (englanniksi)
- ↑ Palmén, Ernst & Nurminen, Matti (toim.): Eläinten maailma, Otavan iso eläintietosanakirja. 5. Sydän–Öljykala, s. 1868. Helsinki: Otava, 1975. ISBN 951-1-02059-5.
- ↑ BirdLife (englanniksi)
- ↑ IBC (englanniksi)
- ↑ Diane E. Riska 1984: Experiments on Nestling Recognition by Brown Noddies (Anous stolidus) (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)