Bajza József (költő)
Bajza József | |
![]() | |
Morelli Gusztáv metszete | |
Élete | |
Született | 1804. január 31. Szűcsi |
Elhunyt | 1858. március 3. (54 évesen) Pest |
Sírhely | Fiumei Úti Sírkert |
Nemzetiség | magyar |
Gyermekei | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Bajza József témájú médiaállományokat. |
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/12/Statue_of_J%C3%B3zsef_Bajza.jpg/263px-Statue_of_J%C3%B3zsef_Bajza.jpg)
Bajza József (Szűcsi, 1804. január 31. – Pest, 1858. március 3.) költő, színigazgató, kritikus, a Magyar Tudományos Akadémia és a Kisfaludy Társaság tagja.
Élete, munkássága
[szerkesztés]Bajza művelt kisnemesi családban született, 1804-ben. Atyja nemes Bajza Mihály, anyja Bornemissza Zsófia volt. Nagyapja Bajza Pál, az árvai uradalom tiszttartója, 1792. július 26.-án szerzett nemességet Ferenc királytól,[1] nagyanyja, Gerhard Anna volt. Tanulmányait Gyöngyösön kezdte a ferencrendiek gimnáziumában. A legfelső gimnáziumi osztályt 1817/1818-ban Pesten, a piaristáknál végezte.[2] 1818 és 1822 között a pesti egyetemen hallgatott bölcsészetet, majd 1822/1823-ban jogot, ám már az egyetemen jobban izgatta az esztétika, filozófia, irodalom, mint a törvénykönyvek. 1824-ben végzett Pozsonyban. 1828-ban tett ügyvédi esküt. Felesége csajághi Csajághy Júlia (1818-1885) úrnő volt.
Bajza, a költő
[szerkesztés]Az egyetemi évek alatt kötött életre szóló barátságot Toldy Ferenccel, aki felfedezte benne a tehetséges költőt, s beajánlotta Kisfaludy Károlyhoz, aki a magyar romantikát később megteremtő tehetséges fiatalokat gyűjtötte maga köré. Kisfaludy Károly 1830-ben bekövetkezett halálakor átvette az Aurora folyóirat szerkesztését. 1831-ben elindította a Kritikai Lapok című folyóiratot, majd 1837-ben Vörösmarty Mihállyal és Toldy Ferenccel közösen az Athenaeumot, ahol már rendszeresen jelentkezik kritikáival. Társlapja a Figyelmező volt. 1847-től jelentkezett az Ellenőr könyvvel. Bajza költőnek indult, maradandót mégis kritikáival és tanulmányaival alkotott.
Bajza a kritikus, színigazgató
[szerkesztés]![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bd/Bajza_J%C3%B3zsef_litogr%C3%A1fia.jpg/220px-Bajza_J%C3%B3zsef_litogr%C3%A1fia.jpg)
1823-tól egy évet töltött Pozsonyban, 1829-től pedig a Pesti Német Színházban ismerkedett a teátrumok világával, gyűjtötte színházi élményeit. Első programját, a színpadi romantika tárgyában, a Dramaturgiai és logikai leckék, magyar színházbírálók számára című tanulmányában tette közzé, 1836-ban. 1837–1838-ban a Pesti Magyar Színház igazgatójaként – mely a városban az első, az országban a negyedik magyar játéknyelvű színházként nyílt meg – kidolgozta a színház működési szabályzatát.
Az újonnan megnyílt színház műsorarányainak kérdéséről 1837-ben vita robbant ki, aminek következtében 1838-ban lemondott igazgatói pozíciójáról. Bajza az Athenaeum folyóirat köré csoportosult liberálisokkal és a drámai színészekkel egyetemben attól tartott, hogy az Erkel Ferenc által erősen támogatott operadarabok túlsúlya a magyar dráma ügyére káros hatással lesz. Fontos megemlíteni, hogy Bajza és köre nem az operák ellen szállt harcba, hanem a magyar nyelv ügyét támogatták azáltal, hogy a magyar nyelvű drámákat szerették volna látni a színház repertoárjában, a zenés-táncos szórakoztató színdarabok helyett. Ennek a vitának lett a következménye az Athenaeum-per, mely során ellenfeleik (a Pesti Magyar Színház választmánya) megpróbálták negatív színben feltüntetni a folyóiratot, és annak szerkesztő triászát.
A kor másik nagy vitája, a német és a francia romantika képviselői közt zajlott; Bajza felismerve a francia romantika demokratikus szellemét, Victor Hugo népszerűsítésével küzdött a magyar romantika megteremtéséért. Bajza irodalmi- és színikritikáival, vitáival sokat tett a modern irodalmi élet viszonyainak tisztázásáért, illetve kritikáival a kemény, polemikus hangú bírálat megteremtőjévé vált. Mindemellett aktív színházi ember is, 1847–48-ban a Nemzeti Színház aligazgatója, korábban a teátrum drámabíráló bizottságának a tagja volt.
Bajza, a politikus
[szerkesztés]Bajza ugyanakkor politikus alkat is volt, Kossuth híve. Az 1840-es évek közepén visszavonult az irodalmi és színházi kérdések vitatásától, minden idejét a politikai publicisztikának szentelte. 1848-hoz közeledve Bajza egyre cselekvőbbé vált, főszerkesztője lett a Kossuth Hírlapja című forradalmi napilapnak. Hivatalt ugyan nem vállalt a szabadságharc idején, tollával azonban harcolt. A bukás után menekülnie, bujkálnia kellett, közvetlen életveszélyben volt Vörösmartyval együtt. 1851-ben Haynau bukását követően szabadon visszatérhetett ugyan Pestre, ám az évekig tartó üldöztetés megterhelte: elborult az elméje, s bár néha ugyan kitisztult, mégis 1858-ban bekövetkező haláláig jórészt már szellemi sötétségben élt.
„ | Néha találni az utczán egy férfit csendes, halk léptekkel ballagva, szemöldei mozdulatlan homloka elejére összevonva, szép, kifejezésteljes szemei merően maga elé szegezve; rendesen egy szép, halavány, szelid arczu ifju vezeti. Ez Bajza és gyermeke. Emeljetek kalapot előtte és haladjatok el mellette csendesen. Ő nem ismer senkit; nem ismeri önmagát sem. | ” |
– Jókai Mór: Magyar költők sorsa[3] |
Művei
[szerkesztés]![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c9/Bajza_J%C3%B3zsef.jpg/200px-Bajza_J%C3%B3zsef.jpg)
- Az epigramma teoriája, 1828
- A románköltésről, 1833
- Dramaturgiai és logikai leckék, magyar színházbírálók számára 1836
- Szózat a Pesti Magyar Színház ügyében 1839
- Összegyűjtött munkái (I–VI) 1861–1863
Emlékezete
[szerkesztés]- Szűcsiben, a Bajza Emlék-házban állandó kiállítás tekinthető meg életéről, munkásságáról
- Budapesten, a Nemzeti Színház aulájában áll mellszobra.
- Magyarországon több település is utcát, közteret nevezett el róla, így tett Békéscsaba, Budapest, Cibakháza, Gyula, Hódmezővásárhely, Jászszentlászló, Kiskunfélegyháza, Kiskunhalas, Makó, Nagykanizsa, Szeged, Tiszakécske, Tótkomlós, Vésztő, Debrecen és Dombóvár vezetése is.
- Hatvanban egy gimnázium is a nevét őrzi (Bajza József Gimnázium).
A Vörösmarty–Széll–Bajza családok kapcsolata
[szerkesztés]Csajághy János (1780–1846) | Takó Zsuzsanna (1788–1859) | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Vörösmarty Mihály (1800–1855) | Csajághy Laura (1825–1882) | Csajághy Júlia (1817–1887) | Bajza József (1804–1858) | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Vörösmarty Béla (1844–1904) | Vörösmarty Mihály (1845–1848) | Vörösmarty Ilona (1846–1910) | Széll Kálmán (1843–1915) | Vörösmarty Erzsébet (1847–1879) | Vörösmarty Irma (1848–1849) | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Széll Ilona (1868–1945) | Heckenast Gusztáv (1811–1878) | Beniczkyné Bajza Lenke (1839–1905) | Beniczky Ferenc (1833–1905) | Bajza Jenő (1840–1863) | Bajza Irén (1843) | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Királyi Könyvek - Ferenc 1; Bécs; 1792.07.26; nemesség és címer adományozása
- ↑ Piarista Rend Magyar Tartománya Központi Levéltára, Budapesti gimnázium levéltára, Régi levéltár (III.9.a), Anyakönyvek
- ↑ Magyar költők sorsa, Vasárnapi Újság 1. évf. (1854. márczius 26.) 4. sz.
Szakirodalom
[szerkesztés]- A magyar irodalom története III. Akadémiai Kiadó, Budapest, 1965
- Fenyő István: A centralisták. Egy liberális csoport a reformkori Magyarországon. Budapest, Argumentum Kiadó, 1997
- Bajza Kálmán: Az Athenaeum-per. Budapest, Argumentum Kiadó, 1997
- Hamza Gábor: Emlékezés Bajza Józsefre (1804-1858), a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagjára. http://mta.hu/ix-osztaly/jubileumi-megemlekezesek-106146
További információk
[szerkesztés]- Versei a Magyar Elektronikus Könyvtárban
- Összegyűjtött munkái a Magyar Elektronikus Könyvtárban
- Bajza József művei a Mercator Stúdió Elektronikus Könyvkiadónál
- Bajza József munkái az MTA Könyvtár és Információs Központ repozitóriumában
- A magyar irodalom arcképcsarnoka : Bajza József
- Szózat a Pesti Magyar Színház ügyében 1839 (Ismertetése: Hasznos Mulatsagok 1839. okt. 30.)
- Összegyűjtött munkái (I–VI) 1899–1901
- Szücsi József: Bajza József. A Magyar Tudományos Akadémia Könyvkiadó Vállalata . Magyar Tudományos Akadémia, Budapest. (1914)
- Bajza Emlékház
- Dokumentumok a Nemzeti Színház belső életének első évtizedéből. Bajza József színigazgatói működése; sajtó alá rend., tan., jegyz. Szalisznyó Lilla; kritikai kiad.; Ráció, Bp., 2021