Orlando Beltran Quevedo
Orlando Beltran Quevedo | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 11. mars 1939![]() Laoag | ||
Beskjeftigelse | Skribent, katolsk prest (1964–), katolsk biskop (1980–) ![]() | ||
Embete |
| ||
Nasjonalitet | Filippinene | ||
Våpenskjold | |||
![]() | |||
Orlando Beltran Quevedo O.M.I. (født 11. mars 1939 i Laoag i Ilocos Norte på De filippinske øyer) er en av den katolske kirkes kardinaler, og emeritert erkebiskop av Cotabato på øya Mindanao.[1]
Liv og virke
[rediger | rediger kilde]Bakgrunn
[rediger | rediger kilde]Orlando Quevedo, sønn av et lærerpar, hadde sine barneår i Ilocosregionen i nord, Fra 1945 gikk han i 1- til 3. klasse ve Laoag Shamrock School, og fullførte barneskolen i 1940 på den sørligste øya på Marbel Central Elementary School i Marbel i South Cotabato. Han gikk på Notre Dame High School i Marbel fra 1950 til 1954.[2]
Oblatfader
[rediger | rediger kilde]Han trådte inn i kongregasjonen Oblates of Mary Immaculate i 1954. Han studerte ved San José Seminary fra 1954 til 1956, men tok novisiat i St. Peter's Novitiate i Mission i Texas, tett på grensen til Mexico. Han tok grad i filosofi ved San José Seminary i 1960, og sin S.T.B. og MA i Religious Education ved Oblate College (ved Catholic University of America) i Washington, D.C..[2]
Han ble presteviet den 5. juni 1964.[2] Han ble så sogneprest ved katedralen i Cotabato. Fra 1965 til 1966 var han dekan for studier ved Cotabato Seminary før han flyttet over til University of Cotabato City. Quevedo var universitetets president fra 1970 til 1976.
I 1977 ble han åndelig leder ved oblatefedrenes teologat i Quezon City. Fra 1977 til 1979 var han sogneprest i Jolo i provinsen Sulu, og fra 1978 til 1979 var han president for Oblate Missionaries of Mary Immaculate, frem til 1980.
Biskop av Kidapawan
[rediger | rediger kilde]Den 23. juli 1980 utnevnte pave Johannes Paul II ham til prelat for for territorialprelaturet Kidapawan. Den apostoliske nuntius på Filippinene, erkebiskop Bruno Torpigliani, bispeviet ham den 8. oktober samme år. Medkonsekratorer var erkebiskopen av Cotabato, Philip Francis Smith, og prelaten av Ipil, Federico O. Escaler, S.J.
Han var en myndig forsvarer av menneskerettighetene, særlig under de første årende av krigstilstanden som var blitt utropt på Filippinene av president Ferdinand Marcos. Han var en av «The Magnificent 7», en gruppe pro-aktive katolske biskoper som uten frykt tidlig lot sin kritikk av og opposisjon mot Marcos-regimet gjenlyde i samfunnet[3] ved et protestbrev de forfattet og offentliggjorde i 1972. De andre biskopene var Felix Perez, Antonio Fortich, Jesus Varela, Francisco Claver, Federico O. Escaler og Julio Xavier Labayen.
Med elevasjonen av territorialprelaturet til bispedømmet Kidapawan den 15. november 1982, ble Quevedo dets første biskop.
Erkebiskop av Nueva Segovia (Vigan)
[rediger | rediger kilde]Den 22. mars 1986 utnevnte pave Johannes Paul II ham til erkebiskop av Nueva Segovia, nordvest på landets nordligeste øy, Luzon. Det moderne navn på byen er Vigan.
Erkebiskop av Cotabato
[rediger | rediger kilde]30. mai 1998 ble han utnevnt til erkebiskop av Cotabato.
Fra 1999 til 2003 var Quevedo president for Den filippinske katolske bispekonferanse. I 2005 ble han generalsekretær for Federation of Asian Bishops' Conferences, en stilling han hadde til 2011.
I 2008 var han medlem av den 12. ordinære generalforsamling[4] og i 2009 av den andre spesialforsamling for Afrika[5] innenfor rammene av bispesynoden.
Kardinal
[rediger | rediger kilde]I det høytidelige konsistorium den 22. februar 2014 kreerte pave Frans ham til kardinalprest og tildelte ham titulærkirken Santa Maria Regina Mundi a Torre Spaccata.
Den 6. november 2018 aksepterte pave Frans Orlando Quevedos avskjedssøknad av aldersgrunner.[6]
Episkopalgenealogi
[rediger | rediger kilde]Hans episkopalgenealogi er:
- Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
- Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
- Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
- Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
- Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) *1621
- Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
- Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
- Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
- Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
- Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
- Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
- Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
- Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
- Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
- Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
- Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
- Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
- Pave Pius X (1835-1914) *1884
- Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
- Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
- Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1983–1973) *1933
- Erkebiskop Bruno Torpigliani (1915–1995) *1964
- Kardinal Orlando Beltran Quevedo (1939–) *1980[7]
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ «His Excellency MOST REV. ORLANDO BELTRAN QUEVEDO, OMI, D.D.» (engelsk). CBCP online. Arkivert fra originalen 23. september 2015. Besøkt 7. februar 2017.
- ^ a b c «Most Rev. Orlando Beltran Quevedo, OMI, D.D.». Catholic Bishops' Conference of the Philippines. Arkivert fra originalen 31. januar 2018. Besøkt 6. november 2018.
- ^ «Church mourns death of Bishop Labayen, ‘a strong voice of the poor’». CBCP News. Archived from the original on 3. mai 2016. Besøkt 14. juni 2018.
- ^ «Nomina di Membri della XII Assemblea Generale Ordinaria del Sinodo dei Vescovi». Tägliches Bulletin (italiensk). Presseamt des Heiligen Stuhls. 6. september 2008. Besøkt 7. februar 2017.
- ^ «Nomine nell’Ambito della Seconda Assemblea Speciale per l’Africa Del Sinodo dei Vescovi». Tägliches Bulletin (italiensk). Presseamt des Heiligen Stuhls. 23. september 2009. Besøkt 7. februar 2017.
- ^ «Rinuncia dell’Arcivescovo Metropolita di Cotabato (Filippine) e nomina del nuovo Arcivescovo Metropolita». Tägliches Bulletin (italiensk). Presseamt des Heiligen Stuhls. 6. november 2018. Besøkt 6. november 2018.
- ^ www.catholic-hierarchy.org quevedo, lest 21. oktober 2022