Одећа
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/96/Clothes.jpg/220px-Clothes.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a4/Well-clothed_baby.jpg/220px-Well-clothed_baby.jpg)
Одећа штити људско тело од екстремног времена и осталих утицаја из окружења. Носи се ради безбедности, удобности, моде али да би се истакле религиозност, културни или социјални карактер. Људи су једина створења која носе одећу добровољно, иако неки људи стављају одећу и на њихове животиње.
Практична функција одеће је да штити људско тело од опасности из околине: време (јако сунце, екстремне врућине или хладноће), инсекти, опасне хемикалије, сама природа. Одећа може заштитити од многих ствари које могу повредити голо људско тело. Одећа која је превише чиста, танка и мала нуди мању заштиту.
Истраживање одеће и текстила прати доступност и коришћење текстила и других материјала и развитак технологије израде одеће кроз историју.
Ношење одеће је искључиво људска карактеристика и део је већег дела друштва. Није познато када су људи почели да носе одећу, али антрополози верују да животињске коже и биљке су биле претворене у покриваче као заштита од хладноће, велике топлоте и кише поготово зато што су људи мигрирали на територије са другачијом климом. Алтернативна хипотеза је да су ти покривачи били у почетку коришћени у друге сврхе као што су магијске, за декорацију, веровања или престиж, а касније су схватили да имају практичније сврхе.
Историја служи као извор инспирације данашњим модним дизајнерима, као и тема професионалног интереса за купце који граде за представе, филмове и телевизију.
Постоји одећа за мушкарце и жене. Разлике су и у стиловима, боји и тканинама. У неким друштвима сукње, хаљине и ципела на штиклу су карактеристичне за женску одећу док је кравата за мушку. Генерално је прихватљиво да жене носе мушку традиционалну одећу, а обратно се сматра необичним.
У неким културама установљен је закон који гласи да оно што носе мушкарци морају и жене. Ислам захтева да жене носе више "скромну" одећу, обично хиџаб. Оно што се квалификује као "скромно" варира у различитим исламским друштвима. Од жена се тражи да покрију већи део тела него мушкарци. У исламу жене носе од мараме до бурке.
Мушкарци понекад одлуче да носе мушке сукње, као што су тоге или килтови, нарочито на свечаним приликама. У Шкотској је то вековни обичај. Такве сукње у прошлости су биле уобичајен начин одевања за поједине државе.[1]
Порекло одеће
[уреди | уреди извор]Не постоји једноставан начин одређивања времена кад је одећа први пут била развијена, мада су неке информације произведене проучавањем ваши. Према тим проценама одећа је уведена пре око 42.000-72.000 година.[2][3][4][5][6]
Функције
[уреди | уреди извор]Најочигледнија функција одеће је побољшање удобности носиоца, путем заштите носиоца од елемената окружења. У топлим климама, одећа пружа заштиту од опекотина од сунца или повреда услед ветра, док су у хладним климама њена термоизолациона својства генерално важнија. Склониште обично смањује функционалну потребу за одећом. На пример, капути, капе, рукавице и други спољни слојеви се нормално скидају приликом уласка у топлу кућу, поготово ако особа тамо живи или спава. Слично томе, одећа има сезонске и регионалне аспекте, тако да се тањи материјали и мањи број слојева одеће углавном носи у топлијим регионима и сезонама него у хладнијим.
Одећа обавља низ друштвених и културних функција, као што су индивидуална, професионална и родна диференцијација, и социјални статус.[7] У многим друштвима, норме о одећи одражавају стандарде скромности, религије, пола и друштвеног статуса. Одећа такође може да функционише као облик украшавања и израза личног укуса или стила.
Одећа може да буде и била је у прошлости израђена од веома широког спектра материјала. Материјали се крећу од коже и крзна до тканих материјала, до сложених и егзотичних природних и синтетичких тканина. Не сматрају се сви телесни покривни предмети одећом. Предмети који се носе уместо да се облаче (као што су торбице), носе на једном делу тела и лако уклањају (шалови), који се носе само ради украшавања (накит) или они који служе функцији која није заштитна (наочаре), обично се сматрају додатном опремом, пре него одећом, изузев ципела.
Одећа штити од многих утицаја који могу да повреде откривено људско тело. Одећа штити људе од елемената, укључујући кишу, снег, ветар и друге временске прилике, као и од сунца. Међутим, одећа која је превише прозрачна, танка, мала, уска, итд, нуди заштиту у мањој мери. Одговарајућа одећа такође може да умањи ризик током активности као што су рад или спорт. Нека одећа штити од специфичних опасности, као што су инсекти, штетне хемикалије, време, оружје и контакт са абразивним супстанцама. Насупрот томе, одећа може да заштити животну средину од носиоца одеће: на пример доктори носе медицинску одећу.[8][9]
Људи су били довитљиви у изналажењу решења за одећу у одговору на животну средину или друге опасности: као што су заштитно одело космонаута, климатизована одећа, оклопи, ронилачка одела, купаћи костими, пчеларска опрема, мотоциклистичка одећа, одећа високе видљивости, и други комади заштитне одеће. У међувремену, разлика између одеће и заштитне опреме није увек јасна, јер одећа која је дизајнирана да буде помодна често има заштитну вредност, а одећа намењена функцији често узима у обзир моду у свом дизајну. Избор одеће такође има друштвене импликације. Она покрива делове тела које друштвене норме захтевају да буду покривени, делује као облик украшавања и служи другим друштвеним циљевима. Неко ко нема средстава да набави разумну одећу због сиромаштва или њене приуштивости, или услед једноставног непостојања инклинације, понекад се каже да је одрпан, дроњав или отрцан.[10]
Истраживања
[уреди | уреди извор]Дисертације о одећи и њеним функцијама се појављују од 19. века, када су се колонисти бавили новим окружењима.[11] У првој половини 20. века спроведена су планска научна истраживања психосоцијалних, физиолошких и других функција одеће (нпр. заштитна, носива), уз појаву репрезентативних публикација као што је Џ. Ц. Флигелова „Психологија одеће” из 1930. године,[7] и Њубургов семинални рад „Физиологија топлотне регулације и наука о одећи” из 1949. године.[12] До 1968. године, област физиологије животне средине се значајно развила и проширила, док се наука о одећи у односу на физиологију животне средине мало променила.[13] Од тада су спроведена знатна истраживања, и база знања је значајно порасла, мада су главни концепти остали непромењени. Стога савремени аутори и даље често цитирају Њубургову књигу, укључујући и оне који покушавају да развију терморегулаторне моделе развоја одеће.[14]
Порекло и историја
[уреди | уреди извор]Рана употреба
[уреди | уреди извор]Према налазима археолога и антрополога, најранија одећа се вероватно састојала од крзна, коже, лишћа, и траве који су били огртани, обмотавани или везани око тела. Познавање такве одеће остаје инференцијално, пошто се материјали за одећу брзо деградирају у поређењу са каменом, костима, шкољкама и металним артефактима. Археолози су идентификовали врло ране шиваће игле од костију и слоноваче из периода око 30.000. п. н. е., пронађених у близини Костјонковског, Русија 1988. године.[15] Осушена влакна лана која су могла да буду кориштена за израду одеће су нађена у праисторијској пећини у Грузији. Она потичу из периода око 34.000. п. н. е.[16][17] Дрво и кости су први материјал за израду игала за шивење. Били су довољно јаки, удобни за употребу и дуго су служили.[18]
Научници и даље расправљају када су људи почели да носе одећу. Ралф Китлер, Манфред Кајзер и Марк Стоункинг, антрополози при Макс Планковом институту за еволуциону антропологију, су спровели генетичку анализу људске телесне ваши и извели су закључак да је одећа кориштена током задњих 170.000 година. Телесне ваши су индикатор ношења одеће, пошто већина људи има веома ретку длаку, те је стога вашима неопходно да људи носе одећу да би преживеле. Њихово истраживање сугерише да се изум одеће вероватно поклапао са миграцијом модерне Homo sapiens врсте на север далеко од топле климе Африке, за коју се сматра да је почела пре између 50.000 и 100.000 година. Међутим, друга група истраживача је користећи сличне генетичке методе проценила да је одећа кориштена у задњих 540.000 година.[19] За сад, датум порекла одеће остаје нерешен.
Животни циклус
[уреди | уреди извор]Негужвајућа одећа
[уреди | уреди извор]Смола која се користи за израду негужвајућих кошуља отпушта формалдехид, који може да узрокује контактни дерматитис код неких људи.[20][21] Не постоје законски захтеви за декларисање ове појаве. Године 2008. је амерички Уред за одговорност владе[22][23] тестирао за присуство формалдехида у одећи и утврђено је да је генерално присутан у највишим концентрацијама у негужвајућим кошуљама и панталонама.[24] Године 1999, једно истраживање утицаја прања на нивое формалдехида је утврдило да је шест месеци након прања 7 од 27 кошуља имало нивое веће од 75 ppm, што је безбедносни лимит за директно излагање коже.[25]
Рециклирање
[уреди | уреди извор]Коришћена, неносива одећа може наћи примену у изради креветних прекривача, крпара, тепиха, завоја, и многим другим кућним употребама. Она исто тако може да буде рециклирана у папир. У западним друштвима, стара одећа се често баца или се донира у добротворне сврхе (као што је путем контејнера за одећу). Она се исто тако продаје путем консигнација, агенција за одећу, бувљих пијаца, и на онлајн аукцијама. Кориштена одећа се често прикупља у индустријским размерама да би била сортирана и отпремљена за даљу употребу у сиромашнијим земљама. Глобално, кориштена одећа је вредна око 4 америчких долара милијарде,[26] при чему су САД водећи извозник са 575 америчких долара милиона.[27]
Постоји много забринутости у погледу животног циклуса синтетичке одеће, која првенствено долази од петрохемикалија. За разлику од природних влакана, њихов извор није обновљив и она нису биоразградива.[28]
Вишак инвентара одеће се понекад уништава како би се сачувала вредност марке.[29]
Врсте одеће
[уреди | уреди извор]- Капе где спадају: капа, шешир, шајкача, марама, шал, фес, клобук, шубара...
- Горња одећа где спадају: кошуља, џемпер, сако, прслук ...
- Доња одећа где спадају: фармерице, хаљина, чарапе ...
- Зимска одећа: јакна, капут, бунда, шињел...
- Летња одећа: мајица, шортс ...
- Доњи веш: пиџама, гаће, брусхалтер
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ „Одећа”.
- ^ Kittler, Ralf; Kayser, Manfred; Stoneking, Mark (2003), „Molecular evolution of Pediculus humanus and the origin of clothing” (PDF), Current Biology, 13 (16): 1414—1417, PMID 12932325, S2CID 15277254, doi:10.1016/S0960-9822(03)00507-4, Архивирано из оригинала (PDF) 10. 9. 2008. г.
- ^ Stoneking, Mark. „Erratum: Molecular evolution of Pediculus humanus and the origin of clothing”. Архивирано из оригинала 07. 11. 2017. г. Приступљено 24. 3. 2008.
- ^ . 28 (1): 29—32 http://mbe.oxfordjournals.org/content/28/1/29.full. Недостаје или је празан параметар
|title=
(помоћ). - ^ Reed, David (2007), „Pair of lice lost or parasites regained: The evolutionary history of Anthropoid primate lice”, BMC Biology, 5: 7, PMC 1828715
, PMID 17343749, doi:10.1186/1741-7007-5-7
- ^ „Naked ape: Humans lost body hair long before finding clothes”. 20. 8. 2003. Приступљено 13. 3. 2012.
- ^ а б Flugel, John Carl (1976) [1930], The Psychology of Clothes, International Psycho-analytical Library, No.18, New York: AMS Press. First published by Hogarth Press, London, ISBN 978-0-404-14721-1 Alternative. Flugel, John Carl (1976). The Psychology of Clothes. AMS Press. ISBN 978-0-404-14721-1. (This work is one of the earliest attempts at an overview of the psycho-social and practical functions of clothing)
- ^ Sherlock, Angela. „The Origin of Scrubs”. Medelita Lab Coats & Scrubs. Приступљено 13. 7. 2011.
- ^ Udin, Zaf. „Nursing Uniforms of the Past and Present”. Pulse Uniform. Приступљено 14. 11. 2011.
- ^ Baradel, Lacey. "Geographic Mobility and Domesticity in Eastman Johnson’s The Tramp." American Art 28.2 (2014): 26-49
- ^ e.g. Jeffreys, Julius (1858), The British Army in India: Its Preservation by an appropriate Clothing, Housing, Locating, Recreative Employment, and Hopeful Encouragement of the Troops, London: Longman, Brown, Green, Longmans & Roberts, Приступљено 8. 9. 2010
- ^ Newburgh, Louis Harry, ур. (1968) [1949], Physiology of Heat Regulation and The Science of Clothing, New York & London: Hafner Publishing
- ^ Hertig, Bruce A. (фебруар 1969), „Book review: Physiology of Heat Regulation and the Science of Clothing”, Journal of Occupational and Environmental Medicine, 11 (2): 100, PMC 1520373
, doi:10.1097/00043764-196902000-00012, Приступљено 8. 9. 2010(reviewer's name appears next to Newburgh, but was not the co-author. See also reviewer's name at bottom of page).
- ^ Gilligan, Ian (јануар 2010), „The Prehistoric Development of Clothing: Archaeological Implications of a Thermal Model”, Journal of Archaeological Method and Theory, 17 (1): 15—80, S2CID 143004288, doi:10.1007/s10816-009-9076-x
- ^ Hoffecker, J., Scott, J., Excavations In Eastern Europe Reveal Ancient Human Lifestyles, University of Colorado at Boulder News Archive, March 21, 2002, colorado.edu Архивирано 2011-07-19 на сајту Wayback Machine
- ^ Balter, M. (2009). „Clothes Make the (Hu) Man”. Science. 325 (5946): 1329. PMID 19745126. doi:10.1126/science.325_1329a.
- ^ Kvavadze E, Bar-Yosef O, Belfer-Cohen A, Boaretto E, Jakeli N, Matskevich Z, Meshveliani T (2009). „30,000-Year-Old Wild Flax Fibers”. Science. 325 (5946): 1359. Bibcode:2009Sci...325.1359K. PMID 19745144. S2CID 206520793. doi:10.1126/science.1175404.Supporting Online Material
- ^ „Одећа”. valeotrikotage.com.
- ^ Reed; et al. (2004). „Genetic Analysis of Lice Supports Direct Contact between Modern and Archaic Humans”. PLOS Biology. 2 (11): e340. PMC 521174
. PMID 15502871. doi:10.1371/journal.pbio.0020340
.
- ^ Kimber I, Basketter DA, Gerberick GF, Dearman RJ (2002). „Allergic contact dermatitis”. Int. Immunopharmacol. 2 (2–3): 201—11. PMID 11811925. doi:10.1016/S1567-5769(01)00173-4.
- ^ Rietschel, R. L. (1997). „Mechanisms in irritant contact dermatitis”. Clin. Dermatol. 15 (4): 557—9. PMID 9255462. doi:10.1016/S0738-081X(97)00058-8.
- ^ „Office of the Comptroller General”. United States Government Accountability Office. Архивирано из оригинала 29. 08. 2018. г. Приступљено 06. 11. 2018.
- ^ „Strategic Plan: Serving the Congress and the Nation, 2010 –2015” (PDF). Government Accountability Office. Архивирано из оригинала (PDF) 06. 06. 2017. г. Приступљено 27. 1. 2011.
- ^ When Wrinkle-Free Clothing Also Means Formaldehyde Fumes. New York Times.
- ^ Changes of Free Formaldehyde Quantity in Non-iron Shirts by Washing and Storage Архивирано 2011-07-22 на сајту Wayback Machine. Journal of Health Science.
- ^ Minter, Adam (15. 1. 2018). „No One Wants Your Used Clothes Anymore”. Bloomberg View. Приступљено 17. 1. 2018.
- ^ Banigan, Melissa (25. 1. 2018). „East Africa Doesn't Want Your Hand-Me-Downs”. Racked. Vox Media. Приступљено 26. 1. 2018.
- ^ The Textile Materials Eco Battle Between Natural and Synthetic Fabrics "Steven E. Davis, Sweatshirt Station".
- ^ Lieber, Chavie (17. 9. 2018). „Why fashion brands destroy billions' worth of their own merchandise every year”. Vox (website). Приступљено 17. 9. 2018.
Литература
[уреди | уреди извор]- Finnane, Antonia (2008). Changing Clothes in China: Fashion, History, Nation. New York: Columbia University Press. ISBN 978-0-231-14350-9. Приступљено 08. 9. Проверите вредност парамет(а)ра за датум:
|access-date=
(помоћ) ebook. Finnane, Antonia (2010). Changing Clothes in China: Fashion, History, Nation. Columbia University Press. ISBN 978-0-231-51273-2. - Forsberg, Krister; Mansdorf, S.Z (2007). Quick Selection Guide to Chemical Protective Clothing (5th изд.). Hoboken, New Jersey: John Wiley & Sons. ISBN 978-0-470-14681-1. Приступљено 8. 9. 2010.
- Gavin, Timothy P. (2003), „Clothing and Thermoregulation During Exercise”, Sports Medicine, 33 (13): 941—947, PMID 14606923, S2CID 37755781, doi:10.2165/00007256-200333130-00001, Архивирано из оригинала 7. 7. 2011. г., Приступљено 8. 9. 2010
- Hollander, Anne L. (1993). Seeing Through Clothes. Berkley & Los Angeles, California, and London, UK: University of California Press. ISBN 978-0-520-08231-1. Приступљено 8. 9. 2010.
- Montain, Scott J.; Sawaka, Michael N.; Cadarett, Bruce S.; Quigley, Mark D.; McKay, James M. (1994), „Physiological tolerance to uncompensable heat stress: effects of exercise intensity, protective clothing, and climate” (PDF), Journal of Applied Physiology, 77 (1): 216—222, PMID 7961236, doi:10.1152/jappl.1994.77.1.216, Архивирано из оригинала (PDF) 28. 06. 2011. г., Приступљено 8. 9. 2010
- Ross, Robert (2008). Clothing, a Global History: or, The Imperialist's New Clothes. Cambridge, UK: Polity Press. ISBN 978-0-7456-3186-8. Приступљено 08. 9. Проверите вредност парамет(а)ра за датум:
|access-date=
(помоћ) Paperback. Ross, Robert (2010). Clothing: A Global History. Polity. ISBN 978-0-7456-3187-5. - Tochihara, Yutaka; Ohnaka, Tadakatsu, ур. (2005). Environmental Ergonomics: The Ergonomics of Human Comfort, Health and Performance in the Thermal Environment. Elsevier Ergonomics Book Series. Vol.3. Amsterdam & Boston: Elsevier. стр. 315—320. ISBN 978-0-08-044466-6. Приступљено 8. 9. 2010. (see especially sections 5 – 'Clothing' – & 6 – 'Protective clothing').
- Yarborough, Portia; Nelson, Cherilyn N., ур. (2005). Performance of Protective Clothing: Global Needs and Emerging Markets. 8th Vol. West Conshohocken, PA: ASTM International. ISBN 978-0-8031-3488-1. ISSN 1040-3035. Приступљено 8. 9. 2010.
- Boucher, François. 20,000 Years of Fashion: The history of costume and personal adornment. . New York: Harry N. Abrams. 1987. ISBN 978-0-8109-1693-7. Недостаје или је празан параметар
|title=
(помоћ) - Jenkins, David, ed.: The Cambridge History of Western Textiles, Cambridge, UK. The Cambridge History of Western Textiles. Cambridge University Press. 2003. ISBN 978-0-521-34107-3.
- Payne, Blanche; Winakor, Geitel; Farrell-Beck Jane The History of Costume, from the Ancient Mesopotamia to the Twentieth Century, . The History of Costume: From Ancient Mesopotamia Through the Twentieth Century (2nd изд.). HarperCollins. 1992. ISBN 978-0-06-047141-5.
- Piponnier, Françoise, and Perrine Mane; Dress in the Middle Ages; Dress in the Middle Ages. Yale University Press. 1997. ISBN 978-0-300-06906-8.
- Ashelford, Jane: The Art of Dress: Clothing and Society 1500–1914, Abrams. Ashelford, Jane (1996). Art of Dress. Harry N. Abrams. ISBN 978-0-8109-6317-7.
- Arnold, Janet: Patterns of Fashion: the cut and construction of clothes for men and women 1560–1620, Macmillan Revised edition 1986. (. Patterns of Fashion: The Cut and Construction of Clothes for Men and Women, C1560-1620. Macmillan. 1985. ISBN 978-0-89676-083-7.)
- Arnold, Janet (1988). Queen Elizabeth's Wardrobe Unlock'd. Leeds: W S Maney and Son. ISBN 978-0-901286-20-8.
- Braudel, Fernand, Civilization and Capitalism, 15th–18th centuries, Vol 1: The Structures of Everyday Life, William Collins & Sons, London 1981
- Darwin, George H. Development in Dress., Macmillan's magazine, vol. 26, May to Oct. 1872, pages 410–416
- Favier, Jean (1998). Gold & Spices: The Rise of Commerce in the Middle Ages. London: Holmes & Meier. ISBN 978-0-8419-1232-8.
- Gordenker, Emilie E. S. (2001). Anthony van Dyck (1599-1641) and the Representation of Dress in Seventeenth-century Portraiture. Brepols. ISBN 978-2-503-50880-1.
- Kõhler, Carl: A History of Costume, Dover Publications reprint, from 1928 Harrap translation from the German. . 1963. ISBN 978-0-486-21030-8. Недостаје или је празан параметар
|title=
(помоћ) - Lee, John S.: The Medieval Clothier, Woodbridge, Boydell. Lee, John S. (2018). The Medieval Clothier. Boydell & Brewer. ISBN 9781783273171.
- Lefébure, Ernest: Embroidery and Lace: Their Manufacture and History from the Remotest Antiquity to the Present Day, London, H. Grevel and Co., 1888, ed. by Alan S. Cole, at Online Books , retrieved 14 October 2007
- Netherton, Robin, and Gale R. Owen-Crocker, editors, Medieval Clothing and Textiles, Volume 1, Woodbridge, Suffolk, UK, and Rochester, NY. Medieval Clothing and Textiles. the Boydell Press. 2005. ISBN 978-1-84383-123-5.
- Netherton, Robin, and Gale R. Owen-Crocker, editors, Medieval Clothing and Textiles, Volume 2, Woodbridge, Suffolk, UK, and Rochester, NY. Medieval Clothing and Textiles. the Boydell Press. 2006. ISBN 978-1-84383-203-4.
- Netherton, Robin, and Gale R. Owen-Crocker, editors, Medieval Clothing and Textiles, Volume 3, Woodbridge, Suffolk, UK, and Rochester, NY, . the Boydell Press. 2007. ISBN 978-1-84383-291-1. Недостаје или је празан параметар
|title=
(помоћ) - Payne, Blanche: History of Costume from the Ancient Egyptians to the Twentieth Century, Harper & Row, 1965. for this edition; . ASIN B0006BMNFS https://www.amazon.com/dp/B0006BMNFS. Недостаје или је празан параметар
|title=
(помоћ) - Sylvester, Louise M., Mark C. Chambers and Gale R. Owen-Crocker, editors, Medieval Dress and Textiles in Britain: A Multilingual Sourcebook, Woodbridge, Suffolk, UK, and Rochester, NY, Boydell Press. Sylvester, Louise; Chambers, Mark C.; Owen-Crocker, Gale R. (2014). Medieval Dress and Textiles in Britain: A Multilingual Sourcebook. Boydell Press. ISBN 978-1-84383-932-3.
- Watt, James C.Y.; Wardwell, Anne E. (1997). When silk was gold: Central Asian and Chinese textiles. New York: The Metropolitan Museum of Art. ISBN 978-0-87099-825-6.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- BBC Wiltshire
- International Textile and Apparel Association
- German Hosiery Museum
- Molecular Evolution of Pediculus humanus and the Origin of Clothing
- Cornell Home Economics Archive: Research, Tradition, History (HEARTH)
- Textile production in Europe, 1600–1800
- Spindle, Loom, and Needle Архивирано 2013-01-16 на сајту Archive.today
- „Australian Museum of Clothing And Textiles Inc.”. Архивирано из оригинала 27. 10. 2009. г. Приступљено 6. 11. 2018. – Why have a Museum of Clothing and Textiles?
- Linking Anthropology and History in Textiles and Clothing Research: The Ethnohistorical Method by Rachel K. Pannabecker
- The drafting history of the Agreement on Textiles and Clothing