Латаття сніжно-біле
Латаття сніжно-біле | |
---|---|
Латаття сніжно-біле | |
Біологічна класифікація | |
Царство: | Рослини (Plantae) |
Клада: | Судинні рослини (Tracheophyta) |
Клада: | Покритонасінні (Angiosperms) |
Порядок: | Лататтєцвіті (Nymphaeales) |
Родина: | Лататтєві (Nymphaeaceae) |
Рід: | Латаття (Nymphaea) |
Вид: | Латаття сніжно-біле (N. candida)
|
Біноміальна назва | |
Nymphaea candida J.Presl, 1822
| |
![]() |
Лата́ття сніжно-бі́ле (Nymphaea candida ), інші назви: водяна лілія, русалчин квіт, купава) — багаторічна водяна рослина родини лататтєві (Nymphaeaceae). Квітка досягає 12 см в діаметрі, важачи при цьому 10 г[1]. Підлягає охороні на території м. Києва[2] та занесене до Зеленої книги України[3].
![Сніжно-біла краса України на р. Оріль 2024 р.](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/17/%D0%A1%D0%BD%D1%96%D0%B6%D0%BD%D0%BE-%D0%B1%D1%96%D0%BB%D0%B0_%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%81%D0%B0_%D0%A3%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%97%D0%BD%D0%B8_%D0%BD%D0%B0_%D1%80._%D0%9E%D1%80%D1%96%D0%BB%D1%8C_2024_%D1%80..jpg/274px-%D0%A1%D0%BD%D1%96%D0%B6%D0%BD%D0%BE-%D0%B1%D1%96%D0%BB%D0%B0_%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%81%D0%B0_%D0%A3%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%97%D0%BD%D0%B8_%D0%BD%D0%B0_%D1%80._%D0%9E%D1%80%D1%96%D0%BB%D1%8C_2024_%D1%80..jpg)
Відрізняється від латаття білого тим, що в нього біліші пелюстки.
Латаття сніжно-біле на латині називається «німфея кандіда» (Nymphaea candida), що в перекладі означає «німфа біла». Латинська назва латаття жовтого — «нюфар лютеум» (Nuphar luteum). «Нюфар» походить від арабського слова, яке теж означає «німфа»; «лютеум» — жовта.[4]
Широколистянолісова і лісостепова зони (в озерах і заплавних водоймах Верхнього і Середнього Дніпра, річок Десни, Тетерева, Ужа, Здвижа, Уборті, Горині, Стира, Случі, Турії, верхньої течії річок Південного Бугу, Сули, Ворскли, Псла, Сіверського Дінця, в Шацьких озерах). Південна межа в Україні проходить по лінії Ужгород – Івано-Франківськ – Вінниця – Черкаси – Полтава – Харків[3].
Трав'янистий кореневищний багаторічник. Росте у стоячих та повільно текучих водоймах, затоках, старицях, озерах на Поліссі і в Лісостепу. Цвіте у червні-серпні.
Квітки діаметром 6-11 см, відкриті тільки вдень, геміциклічні, з подвійною оцвітиною. Основа чашечки 4-гранна. Чашечка з чотирьох зелених ззовні і білих зсередини продовгувато-овальних чашолистків, м'ясистих біля основи. За довжиною вони перевищують всі інші частини квітки. Пелюстки численні, білі, овальні, довгасті або лінійно-ланцетні.
![Біла краса України](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a3/%D0%91%D1%96%D0%BB%D0%B0_%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%81%D0%B0_%D0%A3%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%97%D0%BD%D0%B8.jpg/273px-%D0%91%D1%96%D0%BB%D0%B0_%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%81%D0%B0_%D0%A3%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%97%D0%BD%D0%B8.jpg)
Охороняються у Поліському ПЗ, Рівненському ПЗ, Черемському ПЗ, НПП «Прип’ять-Стохід», Шацькому НПП, Деснянсько-Старогутському НПП, РЛП «Сеймський» (Сумська обл.), РЛП
«Чернігівський» (Чернігівська обл.), а також у ландшафтному заказнику загальнодержавного значення «Середньо-Сеймський» (Сумська обл.).
- ↑ Большая детская энциклопедия. Биология — Русское энциклопедическое товарищество, 2003 ст. 264
- ↑ Про затвердження переліку видів рослин, які підлягають особливій охороні на території м. Києва. kmr.ligazakon.ua. Архів оригіналу за 11 квітня 2016. Процитовано 22 лютого 2021.
- ↑ а б Зелена книга України. mepr.gov.ua (ua) . Архів оригіналу за 26 січня 2021. Процитовано 22 лютого 2021.
- ↑ Верзилин Николай Михайлович // «По следам Робинзона», «Сады и парки мира» — Ленинград, 1964, — 574 с. Формат 84Х108 1/16 Уч.-изд. л. 39,98 + 16 вклеек = 43,39 Тираж 50 000 екз.
- Латаття сніжно-біле // Лікарські рослини : енциклопедичний довідник / за ред. А. М. Гродзінського. — Київ : Видавництво «Українська Енциклопедія» ім. М. П. Бажана, Український виробничо-комерційний центр «Олімп», 1992. — С. 237. — ISBN 5-88500-055-7.
![]() |
Це незавершена стаття про квіткові рослини. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |