Urāns (planēta)
- Šis raksts ir par planētu. Par citām jēdziena Urāns nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
Urāns (grieķu: Ouranos — 'debess') ir viena no Saules sistēmas milzu planētām, kā arī septītā planēta no Saules, kuru 1781. gadā atklāja britu astronoms Viljams Heršels.[12][13] Tā ir trešā lielākā Saules sistēmas planēta pēc diametra un ceturtā lielākā pēc masas.[14] Urāns ir nosaukts sengrieķu mitoloģijas debess dieva — Urāna — vārdā.[12][15]
![]() Urāns, attēls iegūts, izmantojot zondi Voyager 2 | |||||||||||||||||||
Atklāšana | |||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Atklājējs/i | Viljams Heršels | ||||||||||||||||||
Atklāšanas datums | 1781. gada 13. martā | ||||||||||||||||||
Orbitālie parametri[2] | |||||||||||||||||||
Epoha J2000 | |||||||||||||||||||
Afēlijs |
3 004 419 704 km 20,08330526 AU | ||||||||||||||||||
Perihēlijs |
2 748 938 461 km 18,37551863 AU | ||||||||||||||||||
Lielā pusass (rādiuss) |
2 876 679 082 km 19,22941195 AU | ||||||||||||||||||
Ekscentricitāte | 0,044405586 | ||||||||||||||||||
Apriņķojuma periods |
30 799,095 dienas 84,323326 gadi | ||||||||||||||||||
Sinodiskais periods | 369,66 dienas[1] | ||||||||||||||||||
Vidējais apriņķošanas ātrums | 6,81 km/s[1] | ||||||||||||||||||
Vidējā anomālija | 142,955717° | ||||||||||||||||||
Slīpums |
0,772556° 6,48° pret Saules ekvatoru | ||||||||||||||||||
Uzlecošā mezgla garums | 73,989821° | ||||||||||||||||||
Pericentra arguments | 96,541318° | ||||||||||||||||||
Zināmie pavadoņi | 27 | ||||||||||||||||||
Fiziskie parametri | |||||||||||||||||||
Ekvatoriālais rādiuss |
25 559 ± 4 km 4,007 Zemes[3] | ||||||||||||||||||
Polārais rādiuss |
24 973 ± 20 km 3,929 Zemes[3] | ||||||||||||||||||
Saspiedums | 0.022 9 ± 0.000 8 | ||||||||||||||||||
Virsmas laukums |
8,1156×109 km²[4] 15,91 Zemes | ||||||||||||||||||
Tilpums |
6,833×1013 km³[1] 63,086 Zemes | ||||||||||||||||||
Masa |
(8.6810 ± 0.0013)×1025 kg 14,536 Zemes[5] | ||||||||||||||||||
Vidējais blīvums | 1,27 g/cm³[1] | ||||||||||||||||||
Ekvatoriālais brīvās krišanas paātrinājums |
8,69 m/s²[1] 0,886 g | ||||||||||||||||||
2. kosmiskais ātrums | 21,3 km/s[1] | ||||||||||||||||||
Sideriskais periods |
−0,71833 dienas 17 h 14 min 24 sekundes[3] | ||||||||||||||||||
Lineārais ātrums uz ekvatora |
2,59 km/s 9 320 km/h | ||||||||||||||||||
Ass slīpums | 97,77°[3] | ||||||||||||||||||
Ziemeļu pola rektascensija |
17 h 9 min 15 s 257,311°[3] | ||||||||||||||||||
Ziemeļu pola deklinācija | −15,175°[3] | ||||||||||||||||||
Albedo |
0,300 (saites) 0,51 (ģeom.)[1] | ||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||
Redzamais spožums | no 5,9[6] līdz 5,32[1] | ||||||||||||||||||
Leņķiskais diametrs | 3,3"–4,1"[1] | ||||||||||||||||||
Atmosfēra[8][10][11] | |||||||||||||||||||
Scale height | 27,7 km[1] | ||||||||||||||||||
Sastāvs |
(pie 1,3 bāru spiediena)
|
Urānam ir vismaz 27 pavadoņi, kā arī gredzenu sistēma, kas sastāv no vismaz 13 šauriem gredzeniem.[16] Pēc uzbūves Urāns ir ļoti līdzīgs pārējām Saules sistēmas gāzu planētām, kam atšķirībā no Zemes grupas planētām nav cietas virszemes un kas galvenokārt sastāv no ūdeņraža un hēlija.[17] Tomēr atšķirībā no Jupitera un Saturna tā iekšējo uzbūvi ievērojami sastāda arī smagāki elementi kā, piemēram, metāns un citi ledus veidojošie savienojumi (ūdens un amonjaks), kur līdz ar to nereti Urāns kopā ar Neptūnu tiek klasificēti arī par ledus gigantiem (ice giants).[16][18]
Mūsdienās Urāns ir vairāk pazīstams kā planēta, kurai pieder aukstākā atmosfēra Saules sistēmā, kur gaisa temperatūra troposfēras augstākajos slāņos var nokrist līdz pat −220 °C (53 kelvini).[19][20] Tāpat tiek uzskatīts, ka Urāna atmosfēras dzīlēs varētu līt dimantu lietus, kas varētu būt raksturīga parādība ledus gigantiem.[20][21]
Urānam ir divi astronomiskie simboli. attēlo stilizētu "H" burtu (par godu Urāna atklājējam Viljamam Heršelam), savukārt
tāpat kā Marsa simbols atspoguļo vīrišķo.
Atklāšana un nosaukums
labot šo sadaļuLai gan Urāns no Zemes ir saredzams ar neapbruņotu aci, tas ir ļoti blāvs, kur kustības ziņā tas pārvietojas tik lēni nakts debesīs, ka to samērā viegli ir iespējams noturēt par blāvu attālu zvaigzni.[20] Šī iemesla dēļ Urāns nebija zināms cilvēkiem, kas dzīvoja aizvēsturē, senajos laikos un viduslaikos.
Tomēr arī jauno laiku sākumā, izmantojot pirmos teleskopus, astronomiem bija salīdzinoši grūti pamanīt un atklāt to, ka Urāns patiesībā bija planēta, nevis zvaigzne. Tā, piemēram, jau 1548. gadā slavenais itāļu astronoms un matemātiķis Galileo Galilejs bija novērojis Urānu, taču kļūdaini to noturēja par blāvu zvaigzni.[15] Tāpat arī 1690. gadā angļu astronoms Džons Flemstids (John Flamsteed) sekmīgi nov��roja Urānu, taču tāpat kā Galilejs nebija spējīgs to identificēt kā atsevišķu planētu.[15] Kopumā vēstures avoti norāda, ka līdz brīdim, kamēr Urāns tika oficiāli atklāts, astronomu un pētnieku vidū tas tika novērots vismaz 21 reizi.[15]
Oficiāli Urāns tika atklāts 1781. gada 13. martā, kad vācu izcelsmes britu astronoms Viljams Heršels, izmantojot tā laika labāko teleskopu, to sākotnēji noturēja par komētu, taču vēlāk saprata, ka tā ir atsevišķa planēta Saules sistēmā.[15][22] Šī iemesla dēļ Urāns kļuva par pirmo planētu cilvēces vēsturē, kas tika atklāta caur teleskopu.[23] Tāpat 1787. gadā Heršels vēlāk atklāja arī pirmos divus un lielākos Urāna pavadoņus — Oberonu un Titāniju.[20]
Sākotnēji planētai tika dots nosaukums Georgian Sidus, kas no latīņu valodas tulkojumā nozīmē "Džordža zvaigzne" jeb "Džordža planēta", par godu tā laika britu monarham Džordžam III.[15][20] Šāds planētas apzīmējums Lielbritānijā saglabājās turpmākos 70 gadus, iekams Francijā tas bija pazīstams gluži vienkārši kā "Heršels", kur arī šāds apzīmējums franču sabiedrībā saglabājās vairākas desmitgades.[15] Visbeidzot vācu astronoms Johanns Elerts Bode (Johann Elert Bode) piedāvāja planētu nosaukt par "Urānu", kas sengrieķu mitoloģijā apzīmēja debess dieva vārdu.[15] Bode uzsvēra, ka šāds attiecīgais nosaukums dotu ļoti labu simetriju arī planētu izvietojumā, kur sengrieķu un romiešu mitoloģijā Urāns skaitījās Saturna tēvs, savukārt Saturns bija Jupitera tēvs, iekams Jupiters bija tēvs Merkuram, Venērai un Marsam.[24]
Citi alternatīvie nosaukumi, kas tajā laikā tika piedāvāti bija Kibele (Cybele — Saturna mītiskā sieva), Hypercronius (apzīmējums, kas nozīmē "virs" vai "aiz Saturna") un Minerva (seno romiešu gudrības dieviete).[15][20]
Orbitālie parametri
labot šo sadaļuUrāna ekvatoriālais diametrs ir aptuveni 51 118 km, tas ir 4 reizes lielāks nekā Zemei. Urāns pārvietojas ap Sauli pa gandrīz riņķveida orbītu, veicot vienu apriņķojumu 84 Zemes gadu laikā. Urāna rotācijas ass gandrīz sakrīt ar orbītas plakni (nobīdīta par 2°), tāpēc Urāns it kā "ripo" pa orbītu. Vienu apgriezienu ap savu asi tas veic 17 stundās un 14 minūtēs.
Atmosfēra un klimats
labot šo sadaļuUrāna virsmas vidējā temperatūra ir 68 kelvini. Urānam ir ļoti blīva atmosfēra, kas sastāv galvenokārt no ūdeņraža un hēlija.
Kultūrā
labot šo sadaļu1789. gadā vācu ķīmiķis Martins Heinrihs Klaprots atklāja ķīmisko elementu, kuru vēlāk izvēlējās nosaukt par urānu, par godu sava kolēģa Viljama Heršela jaunatklātajai planētai Urānam.[17][20]
Operācija "Urāns" bija sekmīgais padomju militāri stratēģiskais pretuzbrukums, kas 1942. gada novembrī ļāva Staļingradas kaujas laikā ielenkt vācu 6. armiju un panākt lūzumpunktu Austrumu frontē.[25]
Urāns iekļauts angļu komponista Gustava Holsta ciklā "Planētas", kur tā ir sestā attēlotā planēta starp citām Saules sistēmas planētām (izņemot Zemi).
Skatīt arī
labot šo sadaļuAtsauces un piezīmes
labot šo sadaļu- ↑ 1,00 1,01 1,02 1,03 1,04 1,05 1,06 1,07 1,08 1,09 Dr. David R. Williams. «Uranus Fact Sheet». NASA, 2005. gada 31. janvāris. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011-08-11. Skatīts: 2007-08-10.
- ↑ Donald K. Yeomans. «HORIZONS System». NASA JPL, 2006. gada 13. jūlijs. Skatīts: 2007-08-08. — At the site, go to the "web interface" then select "Ephemeris Type: ELEMENTS", "Target Body: Uranus Barycenter" and "Center: Sun".
- ↑ 3,0 3,1 3,2 3,3 3,4 3,5 Seidelmann, P. Kenneth; Archinal, B. A.; A’hearn, M. F.; et.al. (2007). "Report of the IAU/IAGWorking Group on cartographic coordinates and rotational elements: 2006". Celestial Mech. Dyn. Astr. 90: 155–180. doi:10.1007/s10569-007-9072-y.
- ↑ Kirk Munsell. «NASA: Solar System Exploration: Planets: Uranus: Facts & Figures». NASA, 2007. gada 14. maijs. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015-11-09. Skatīts: 2007-08-13.
- ↑ Jacobson, R.A.; Campbell, J.K.; Taylor, A.H.; Synnott, S.P. (1992). "The masses of Uranus and its major satellites from Voyager tracking data and Earth-based Uranian satellite data". The Astronomical Journal 103 (6): 2068–2078. doi:10.1086/116211.
- ↑ Fred Espenak. «Twelve Year Planetary Ephemeris: 1995 - 2006». NASA, 2005. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011-08-17. Skatīts: 2007-06-14.
- ↑ Podolak, M.; Weizman, A.; Marley, M. (1995). "Comparative models of Uranus and Neptune". Planet. Space Sci. 43 (12): 1517–1522. doi:10.1016/0032-0633(95)00061-5.
- ↑ 8,0 8,1 Lunine, Jonathan. I. (1993). "The Atmospheres of Uranus and Neptune". Annual Review of Astronomy and Astrophysics 31: 217–263. doi:10.1146/annurev.aa.31.090193.001245.
- ↑ Feuchtgruber, H.; Lellouch, E.; B. Bezard; et.al. (1999). "Detection of HD in the atmospheres of Uranus and Neptune: a new determination of the D/H ratio". Astronomy and Astrophysics 341: L17–L21.
- ↑ Lindal, G.F.; Lyons, J.R.; Sweetnam, D.N.; et.al. (1987). "The Atmosphere of Uranus: Results of Radio Occultation Measurements with Voyager 2". J. Of Geophys. Res. 92: 14,987–15,001. doi:10.1029/JA092iA13p14987.
- ↑ B. Conrath et al. (1987). "The helium abundance of Uranus from Voyager measurements". Journal of Geophysical Research 92: 15003–15010. doi:10.1029/JA092iA13p15003.
- ↑ 12,0 12,1 Juris Baldunčiks, Kornēlija Pokrotniece. Svešvārdu vārdnīca. Rīga : Jumava, 2005. 622. lpp. ISBN 9984-05-879-4.
- ↑ Linda T. Elkins-Tanton. Uranus, Neptune, Pluto, and the Outer Solar System. New York : Chelsea House Publishers, 2006. 5.-7. lpp. ISBN 0-8160-5197-6.
- ↑ Linda T. Elkins-Tanton. Uranus, Neptune, Pluto, and the Outer Solar System. New York : Chelsea House Publishers, 2006. 7. lpp. ISBN 0-8160-5197-6.
- ↑ 15,0 15,1 15,2 15,3 15,4 15,5 15,6 15,7 15,8 Linda T. Elkins-Tanton. Uranus, Neptune, Pluto, and the Outer Solar System. New York : Chelsea House Publishers, 2006. 5. lpp. ISBN 0-8160-5197-6.
- ↑ 16,0 16,1 «Uranus». solarsystem.nasa.gov. National Aeoronautics and Space Administration. Skatīts: 2018. gada 15. marts.
- ↑ 17,0 17,1 Andrew P. Ingersoll. «Uranus». britannica.com. Encyclopaedia Britannica. Skatīts: 2018. gada 16. marts.
- ↑ Tricia Talbert. «NASA Completes Study of Future ‘Ice Giant’ Mission Concepts». nasa.gov. National Aeoronautics and Space Administration, 2017. gada 20. jūnijs. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 6. augustā. Skatīts: 2018. gada 16. marts.
- ↑ Linda T. Elkins-Tanton. Uranus, Neptune, Pluto, and the Outer Solar System. New York : Chelsea House Publishers, 2006. 23. lpp. ISBN 0-8160-5197-6.
- ↑ 20,0 20,1 20,2 20,3 20,4 20,5 20,6 Charles Q. Choi. «Planet Uranus: Facts About Its Name, Moons and Orbit». space.com. Space.com, 2017. gada 17. oktobris. Skatīts: 2018. gada 16. marts.
- ↑ Sarah Kaplan. «It rains solid diamonds on Uranus and Neptune». washingtonpost.com. The Washington Post, 2017. gada 25. augusts. Skatīts: 2018. gada 16. marts.
- ↑ Franklyn M. Branley. Uranus: The Seventh Planet (1. izd.). New York : Thomas Y. Crowell, 1988. 2. lpp. ISBN 0-690-04685-5.
- ↑ Nola Taylor Redd. «Who Discovered Uranus (and How Do You Pronounce It)?». space.com. Space.com, 2018. gada 27. februāris. Skatīts: 2018. gada 17. marts.
- ↑ Linda T. Elkins-Tanton. Uranus, Neptune, Pluto, and the Outer Solar System. New York : Chelsea House Publishers, 2006. 5.-6. lpp. ISBN 0-8160-5197-6.
- ↑ Raymond Limbach. «Battle of Stalingrad». britannica.com. Encyclopaedia Britannica. Skatīts: 2018. gada 16. marts.
Ārējās saites
labot šo sadaļu- Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Urāns.
- Encyclopædia Britannica raksts (angliski)
- Brockhaus Enzyklopädie raksts (vāciski)
- Encyclopædia Universalis raksts (franciski)
Šis ar astronomiju saistītais raksts ir nepilnīgs. Jūs varat dot savu ieguldījumu Vikipēdijā, papildinot to. |