Сива лисица
Облик
(пренасочване от Urocyon cinereoargenteus)
Сива лисица | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Природозащитен статут | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() Незастрашен[1] | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Класификация | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Научно наименование | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
(Schreber, 1775) | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Разпространение | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Сива лисица в Общомедия | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
[ редактиране ] |
Сивата лисица (Urocyon cinereoargenteus) е бозайник от разред Хищници.
Физическа характеристика
[редактиране | редактиране на кода]Сивите лисици достигат дължина около 80 – 112 cm. Опашките им са с дължина 275 – 443 mm. Тежат 3,6 – 6,8 kg. Мъжките са малко по-едри от женските. [2]
Разпространение
[редактиране | редактиране на кода]Разпространена е в централната част на Северна Америка, Централна Америка и северната част на Южна Америка. Сивата лисица е сред най-често срещаните видове лисици в Северна Америка.
Начин на живот и хранене
[редактиране | редактиране на кода]Ловуват самостоятелно и са всеядни. Освен зайци, полски мишки, птици и други дребни животни, ядат също и плодове. Умеят да се катерят по дърветата.[2]
Размножаване
[редактиране | редактиране на кода]Сивите лисици са моногамни. Раждат се от 1 до 7 малки, които започват да ловуват с родителите си на 3-месечна възраст.
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Urocyon cinereoargenteus (Schreber, 1775). // IUCN Red List of Threatened Species. International Union for Conservation of Nature. Посетен на 2 януари 2023 г. (на английски)
- ↑ а б Urocyon cinereoargenteus // Animal Diversity Web. Посетен на 16 януари 2008.
|