Hszi Csin-ping
Hszi Csin-ping ( ) | |
![]() | |
Hszi Csin-ping ( ) 2024-ben | |
A Kínai Kommunista Párt főtitkára | |
Hivatalban Hivatalba lépés: 2012. november 15. | |
Előd | Hu Csin-tao |
A Kínai Népköztársaság elnöke | |
Hivatalban Hivatalba lépés: 2013. március 14. | |
Előd | Hu Csin-tao |
A KKP Központi Katonai Bizottság elnöke | |
Hivatalban Hivatalba lépés: 2012. november 15. | |
Született | 1953. június 15. (71 éves)![]() |
Párt | Kínai Kommunista Párt |
Szülei | Qi Xin Xi Zhongxun |
Házastársa | Peng Li-jüan ( ) |
Gyermekei | Hszi Ming-cö |
Foglalkozás |
|
Iskolái |
|
Díjak |
|
![]() | |
Hszi Csin-ping ( ) aláírása | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Hszi Csin-ping ( ) témájú médiaállományokat. |
Hszi Csin-ping ( ) (kínaiul: 习近平, pinjin, hangsúlyjelekkel: Xí Jìnpíng;[2] Senhszi ( ) tartomány, Fuping vagy Peking,[3] 1953. június 15. –) kínai politikus, a Kínai Népköztársaság (KNK) elnöke. 2012. november 15. óta a Kínai Kommunista Párt (KKP) főtitkára, a Központi Bizottság (KB) Politikai Bizottsága Állandó Bizottságának, az ország de facto legfelső hatalmi grémiumának a tagja, valamint a KKP Központi Katonai Bizottságának az elnöke.[4] A KNK ötödik vezetői generációjának a vezetője. 2010 óta számított az ország kijelölt következő vezetőjének.[5] 2008. március 15. óta a Kínai Népköztársaság alelnöke volt.[6]
A politológusok gyakran diktátorként jellemezik, aki körül személyi kultusz alakult ki.[7][8] 2018-ban eltöröltette az elnöki ciklus korlátait és a Kínai Népi Kongresszus 2023. március 10-én harmadik ciklusra is megerősítette az ország elnöki posztján. Az elnök hivatali ideje addig két ciklusra korlátozódott. Kül- és belpolitikáját az uralma alatt a kínai lakosság fokozott állami digitális megfigyelése, a cenzúra, a kínai ujgurok üldöztetése és átnevelése, a hongkongi tiltakozások 2019-es leverése, a Tajvan függetlenségéhez való agresszív hozzáállás, továbbá az Ukrajna elleni 2022-es orosz invázió nyomán Kína és Oroszország megerősödött kapcsolata jellemzi.
Családja
[szerkesztés]Apja, Hszi Csung-hszün ( ) (1913–2002) a Kínai Kommunista Párt alapító tagja volt, később a KNK kiemelt funkcionáriusa lett. Földbirtokos család legidősebb fia volt, 13 éves korában csatlakozott a kommunista mozgalomhoz. A hosszú menetelés végén ő fogadta Mao Ce-tung ( ) megmaradt erőit Jenan ( )ban. A KNK kikiáltása után a párt agit-prop osztályát vezette, majd miniszterelnök-helyettes, PB-tag, parlamenti alelnök volt. Kanton ( )i párttitkárként felügyelte az első különleges gazdasági övezet, Sencsen ( ) felemelkedését. Pályája során háromszor is félreállították, végül 74 éves korában parlamenti díszfunkcióba került. Hat gyermeke született.
Pályafutása
[szerkesztés]1969-ben a kínai kulturális forradalom idején a család szintén kegyvesztetté vált. Hszi Csin-ping ( )et a vörösgárdisták vidékre száműzték „átnevelésre”. A kínai szemmel különösen magas, erős felépítésű fiatalember azonban jól bírta a fizikai megpróbáltatásokat. Gyorsan népszerűvé vált a helyi parasztság körében. 18 éves korában KISZ-titkár, 21 éves korában párttag, majd egy termelőbrigád párttitkára lett.
A kulturális forradalom enyhültével 1975-ben a helyi pártszervezet ajánlására a pekingi Csinghua Egyetem ( )re (a „kínai Harvard”) került, ahol kezdetben vegyészmérnöknek tanult, majd marxizmusból és ideológiai nevelésből szerzett diplomát. Később ugyanott jogi diplomát is szerzett levelező tagozaton.[9]
Felesége, Peng Li-jüan ( ) népszerű énekesnő.[10]
1982-ben Hszi Csin-ping ( ) Keng Piao ( ) akkori védelmi miniszter, PB-tag titkára lett. (A sinológusok a feltörekvő fiatal kínai politikusokat két nagy csoportra osztják: a „mishu”-kra – a befolyásos vezetők korábbi titkárai –, valamint a „taizi”-kra, a „hercegekre”, korábbi vezetők leszármazottaira. Új beosztása révén Hszi Csin-ping ( ) mindkét csoport tagja lett.)
Karrierjét később a kínai szokásoknak megfelelően vidéken folytatta, helyi pártfunkciókat töltött be, valamint ugyancsak a szokásoknak megfelelően a kínai hadseregben, a Kínai Népi Felszabadító Hadseregben is töltött be pártfunkciót. 1992-ben a kínai parlament, az Országos Népi Gyűlés tagja lett. 1993-ban nemzeti díjat kapott az öregek kiemelkedő támogatásáért – ennek jelentősége Kínában a konfuciánus hagyományok miatt igen nagy.
1995-ben a 35 milliós tengerparti, Tajvannal szemben fekvő Fucsien ( ) tartomány élére kerül. 1997-ben Csiang Cö-min ( ) elnök közvetlen döntése alapján a KKP KB póttagja lett.
Fucsien ( )i tevékenysége során nagy súlyt fektetett a tartomány gazdasági fejlesztésére, sőt a tajvani tőke bevonására is. (Fucsien ( )ben ugyanazt a dialektust beszélik, mint Tajvanon; ez is megkönnyíti a kapcsolatok fejlesztését.) Hitet tett a szolgáltató típusú kormányzás fejlesztése mellett, amivel nagy feltűnést keltett.
2002-től Csöcsiang ( ) tartomány pártszervezetének élére került, ugyanitt állami posztokat is betöltött. Ebben a Sanghajjal szomszédos tartományban folytatta merész gazdasági elképzeléseinek megvalósítását, és a vidéket – a Jangce deltáját – igyekezett a Gyöngy-folyó deltavidékének mintájára (Kanton ( ), Hongkong, Makaó, Sencsen ( )) fejleszteni. Ennek során jó kapcsolatokat alakított ki mind a fejlődő hazai nagytőkével, mind külföldi gazdasági és politikai szereplőkkel.
2007 márciusában Sanghaj élére került azzal a feladattal, hogy az ottani korrupciós ügyekbe belebukott helyi vezetők tevékenységét kivizsgálja, és helyreállítsa a 18 milliós város törvényes rendjét, biztosítsa a további gazdasági fejlődést.
2007 októberében a KKP XVII. kongresszusán bekerült a Politikai Bizottság Állandó Bizottságába, a KNK tényleges hatalmi központjába. Egyidejűleg a KB titkára is lett, valamint megtartotta helyét Sanghaj pártszervezetének élén.
2008 elején Hszi Csin-ping ( )et kinevezték a pekingi olimpia szervezésének vezetőjévé is,[11] jelezve, hogy mekkora jelentőséget tulajdonítanak az olimpiának, amellyel Kína a világ előtt kíván büszkélkedni a Teng Hsziao-ping ( ) által 1978-ban elindított nyitás eredményeivel.
![](http://178.128.105.246/host-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ed/Xi_Jinping_2016.jpg/188px-Xi_Jinping_2016.jpg)
Ezzel tagja lett a kínai politikusok azon szűk körének, amelyet a KNK helyzetét elemző sinológus-politológus megfigyelők az „ötödik nemzedéknek” neveznek (Mao, Teng Hsziao-ping ( ), Csiang Cö-min ( ) és a Hu Csin-tao ( ) vezette, 2002 és 2012 között hatalmon lévő gárda után). Ennek a csoportnak tagjai még Li Ko-csiang ( ) (1956), aki a miniszterelnöki posztra esélyes, Vang Csi-san ( ) (1948) pekingi polgármester, Li Jüan-csao ( ) (1952) tartományi párttitkár és mások. Po Hszi-laj ( ) (1949), a 2012-ben látványosan megbukott kereskedelmi miniszter is ebbe a csoportba tartozott korábban.
2010. október 18-án a KKP 370 tagú Központi Bizottsága Hszi Csin-ping ( )et a párt kulcsfontosságú, a kétmilliós hadsereget felügyelő katonai bizottságának az alelnöki tisztébe nevezte ki.[12] Ez volt a KKP legfőbb vezetőjének kiválasztása során a hagyományos menetrendnek megfelelő következő lépés.
2012. november 15-én a KKP kongresszusán választották meg, az előzetes várakozásoknak megfelelően, a párt főtitkárának, azaz az ország de facto vezetőjének. A KB Politikai Bizottsága Állandó Bizottságának, az ország de facto legfelső hatalmi grémiumának az első embere lett, valamint a KKP Központi Katonai Bizottságának az elnökévé is megválasztották. Ezzel a KNK ötödik vezetői generációjának a vezetőjeként hivatalba lépett. Az államelnöki posztra az Országos Népi Gyűlés 2013 márciusában választotta meg, követve a szokásos menetrendet.
2018-ban a kínai vezetés megváltoztatta a Teng Hsziao-ping ( ) óta érvényben lévő szabályt, miszerint az ország legfelső vezetője csak két ötéves terminust tölthet hivatalában. Ezzel Hszi Csin-ping ( ) Kína legerősebb vezetője lett Mao Ce-tung ( ) óta.[13][14][15][16] Hszi Csin-ping ( ) túllépett a kollektív vezetés addig nagyjából érvényesülő szabályain is, szorosan kezébe vette a kormányzat irányítását a kormányzati bürokrácia csökkentésére hivatkozva és megkérdőjelezhetetlen vezetővé vált, aki körül bizonyos személyi kultusz is kezdett kialakulni.[17] Olyan káderekkel vette körül magát, akiket korábbi vidéki posztjain ismert meg és akik személyes híveivé váltak.[18]
Az új szabályoknak megfelelően 2022 októberében a Kínai Kommunista Párt Központi Bizottsága újabb öt évre, immár a harmadik ciklusra is pártfőtitkárrá választotta. Megtartotta a Központi Bizottság Katonai Tanácsának elnöki tisztségét is.[19][20]
Magyar vonatkozás
[szerkesztés]Hszi Csin-ping ( ) még a Kínai Népköztársaság alelnökeként 2009 októberében négynapos hivatalos látogatáson Magyarországon járt. Sólyom László köztársasági elnök mellett fogadta őt Bajnai Gordon miniszterelnök is, majd a két politikus jelenlétében 15, a két ország közötti egyezményt írtak alá. A magyar kormányfő és a kínai alelnök üzleti fórumon is részt vett.
A kínai alelnök 2009. októberi európai körútja során Belgiumot, Németországot, Bulgáriát, Magyarországot és Romániát kereste fel. Belgiumban részt vett az Europalia-Kína művészeti fesztivál rendezvényein, majd jelen volt a 2009. évi Frankfurti Könyvvásáron, amelynek ebben az évben a Kínai Népköztársaság volt a díszvendége.[21]
Az elnök 2024. május 8-10. között ismét Magyarországra látogatott.[22]
Magyarul megjelent művei
[szerkesztés]- Kína kormányzásáról (Antall József Tudásközpont, 2017) ISBN 978 615 555 914 3
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ http://www.xinhuanet.com//politics/leaders/2017-10/25/c_1121856289.htm, 2023. február 20.
- ↑ http://www.china.org.cn/english/MATERIAL/76256.htm Életrajz angolul
- ↑ Xi Jinping Fast Facts. CNN Library (angolul) (2018. május 4.) (Hozzáférés: 2018. szeptember 5.) „Birth place: Fuping County, Shaanxi Province, China (some sources say Beijing)”
- ↑ Megválasztották Kína új vezetőjét – Origo, 2013. március 14.
- ↑ Wan, William; Keith B. Richburg: Xi Jinping takes over reins of Chinese Communist Party at time of heightened anxiety (angol nyelven). The Washington Post. (Hozzáférés: 2012. november 15.)
- ↑ Hu további öt évig állhat Kína élén – kijelölt utóda mindössze 54 éves – Népszabadság, 2008. március 17.
- ↑ Wong, Chun Han: The Making of the Xi Jinping Personality Cult (angol nyelven). TIME, 2023. június 16. (Hozzáférés: 2024. július 11.)
- ↑ „Xi Jinping has built a cult of personality, but some in China are losing the faith”, ABC News, 2022. október 18. (Hozzáférés: 2024. július 11.) (ausztrál angol nyelvű)
- ↑ Xi Jinping - General Secretary of CPC Central Committee (angol nyelven). www.chinadaily.com.cn. (Hozzáférés: 2013. január 14.)
- ↑ Tábornok, vége a dalnak!. [2012. május 4-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. április 21.) – Népszabadság, 2012. április 21.
- ↑ A kormány átszervezése a pekingi parlament előtt – Népszabadság, 2008. március 5.
- ↑ 'Kishercegből' pekingi trónörökös – Népszabadság, 2010. október 18.
- ↑ Phillips, Tom. „Xi Jinping becomes most powerful leader since Mao with China's change to constitution”, The Guardian, 2017. október 24.. [2017. október 24-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2017. október 24.)
- ↑ „China elevates Xi to most powerful leader in decades”, CBC News, 2017. október 24.. [2018. május 1-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2018. június 22.)
- ↑ „China elevates Xi Jinping's status, making him the most powerful leader since Mao”, Irish Independent, 2017. október 24.. [2018. június 22-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2018. június 22.)
- ↑ „Xi's up, Trump is down, but it may not matter”, CNN, 2017. november 9.. [2018. június 23-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2018. június 22.)
- ↑ „Xi for life? China turns its back on collective leadership.”, The Christian Science Monitor, 2018. február 28.. [2018. június 24-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2018. június 23.)
- ↑ Xi Jinping: Red China, The Next Generation. UPA, 88. o. (2015. szeptember 6.). ISBN 9780761866015
- ↑ Újra pártfőtitkárrá választották és még jobban bebetonozták a hatalomba Hszi Csin-pinget (hvg.hu, 2022-10-23)
- ↑ Си Цзиньпин переизбран на пост генсека партии Китая. В Политбюро остались только его сторонники (bbc.com/russian, 2022-10-23)
- ↑ Sólyom pénteken fogadja a Kínai Népköztársaság alelnökét. [2009. október 19-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2009. november 11.) – Magyar Nemzet, 2009. október 16.
- ↑ Kuli, Orsolya: Megérkezett Magyarországra a kínai elnök (magyar nyelven). index.hu, 2024. május 8. (Hozzáférés: 2024. június 13.)
További információk
[szerkesztés]- Stefan Aust–Adrian Geiges: Hszi Csin-ping. A világ legnagyobb hatalmú embere; ford. Balázs István; Corvina, Budapest, 2022
- Hszi Csin-ping: Kína és Magyarország együtt lép az „arany vízi útra” (magyar nyelven). Magyar Nemzet, 2024. május 8. (Hozzáférés: 2024. szeptember 7.)