Prejudici
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/ff/National_Conveniences_1024.jpg/220px-National_Conveniences_1024.jpg)
Un prejudici o prejuí és una creença o valoració que hom fa de manera precipitada i sense base de certesa, i que l'influeix i li condiciona el punt de vista.[1] La discriminació sorgeix quan un determinat individu o conducta és jutjat negativament per causa dels prejudicis i, llavors, rep un tracte diferent. Els prejudicis són una conducta adaptativa, proporcionen una guia per al judici ràpid, perquè no sempre es poden verificar tots els aspectes d'un assumpte abans de reaccionar-hi.
Els prejudicis poden ser cognitius (i, llavors, distorsionen la realitat per percebre-la d'una determinada manera), afectius (lligats a allò que agrada, poden manifestar-se en el rebuig de determinats grups socials o conceptes sense un autèntic coneixement) i conatius, que porten l'individu a actuar d'acord amb els seus valors o ideals. La paraula "prejudici" també pot referir-se a creences infundades,[2] sovint estan basades en estereotips,[3] i pot aplicar-se a «qualsevol actitud no raonable que sigui inusualment resistent a la influència racional».[4] William James va escriure: «Molta gent creu que està pensant quan només estan reordenant els seus prejudicis».[5] Gordon Allport va definir el prejudici com un «sentiment, favorable o desfavorable, cap a una persona o cosa, abans o no basat en l'experiència real».[6] Auestad (2015) defineix el prejudici com a caracteritzat per la «transferència simbòlica», la transferència d'un contingut de significat carregat de valors a una categoria formada socialment i després a individus que es considera que pertanyen a aquesta categoria, la resistència al canvi i a la generalització excessiva.[7]
L'Institut sobre Globalització, Cultura i Mobilitat de les Nacions Unides ha destacat la investigació que considera el prejudici com a amenaça a la seguretat global a causa del seu ús com a boc expiatori en algunes poblacions i incitació a altres a cometre actes violents cap a ells i com això pot posar en perill les persones, els països i la comunitat internacional.[8]
Origen del terme
[modifica]Praejudicium, segons l'etimologia, sostenia Asconi que és alguna cosa que, un cop establerta, serveix d'exemple (exemplum) a judicis posteriors. Entre els romans, el terme resultava polisèmic i també feia referència als treballs preparatoris dels judicis, o a la recollida de proves necessàries per a resoldre'ls (p. ex.: en casos en què el pare refusava la potestat sobre el fill nascut, el prejudici consistia a provar la seva paternitat biològica [Praejudium cum patre de partum agnoscendo]).[9]
Prejudicis aplicats a individus
[modifica]El prejudici sorgeix per conveniència, per discriminar, descartar o dominar altres persones, o acceptar preferentment, sense tenir remordiments i sense reflexionar si això és bo o dolent, o si és una opinió objectiva o subjectiva. Per tant, les pomes verdes es consideren més perilloses que les vermelles. Comunament, és una actitud hostil o, menys freqüentment, favorable cap a una persona que pertany a un grup determinat, simplement pel fet de pertànyer a aquest grup, en la presumpció que posseeix les qualitats negatives o positives atribuïdes a aquest grup. L'opinió d'aquesta mena es produeix sense tenir prou dades per a poder jutjar els fets o l'individu concrets.
El prejudici és una avaluació preconcebuda de les persones, una idea preconcebuda que es té sobre els altres.
El prejudici consisteix a tenir una opinió o idea sobre una persona o un membre d'un grup sense realment conèixer l'individu. L'antipatia sol basar-se en una informació passada sobre un individu en particular o un poc de coneixement detallat dels fets.
L'extensió de les pròpies experiències negatives al cas general es pot considerar com un biaix cognitiu. Per exemple, una persona que ha tingut una sèrie de relacions negatives amb membres del sexe oposat pot desenvolupar un prejudici contra aquest sexe, i assumir així que els factors que danyen les relacions sempre estan presents en aquest sexe, i adoptar el conjunt de prejudicis que es coneix com a sexisme. O, si una persona ha crescut amb el concepte que els membres del grup «G» tenen certes característiques, a causa d'una trobada amarga en el passat amb un membre "X", pot assumir que tots els membres del grup són com "X" i tractar tots els membres d'aquest grup en funció d'aquesta experiència: racisme, prejudicis relacionats amb la llengua (tractar certes variants dialectals d'una llengua com si no fossin idiomes, per exemple), intolerància religiosa, homofòbia, o el rebuig d'algú perquè el seu partit polític és diferent del propi.
En altres casos, està relacionat amb el tribalisme. Als joves d'un grup, en una educació primerenca, se'ls ensenya que certs valors i actituds són els «correctes». Es formen opinions sense sospesar les proves d'ambdós costats de l'assumpte considerat. Molts comportaments prejudicials es formen en la infància per voler emular la manera de pensar i parlar dels grans, sense intenció maliciosa per part del nen o nena. L'adult que acostuma a verbalitzar prejudicis davant dels fills pot, fins i tot, sorprendre's en sentir un seguit d'improperis amb les seves pròpies opinions a "mig cuinar" sobre certs grups o fets, en boca dels seus fills i filles (especialment, en llocs i moments inoportuns).
Escales de prejudicis
[modifica]Gordon Allport va crear una escala per mesurar la presència de prejudicis en la societat i els seus efectes.[10] Va analitzar com els prejudicis envers una minoria evolucionen dins el grup social majoritari. El primer grau, anomenat antilocució, es caracteritza per burlar-se d'un col·lectiu o bé criticar-lo en un ambient de creixent tolerància cap a aquestes conductes (discurs d'odi). El segon grau suposa l'exclusió indirecta del col·lectiu, evitant que s'integri en la majoria o rebutjant-hi el contacte si no és obligatori. No es produeix una agressió, però l'aïllament té conseqüències psicològiques en els afectats.
El tercer estadi ja suposa una acció directa de discriminació, en qualsevol àmbit (laboral, social, de mobilitat...). A partir del quart grau, comencen els atacs contra els membres del col·lectiu, que en un grau 5 esdevenen una guerra oberta, usualment de genocidi.
Referències
[modifica]- ↑ «Prejudici». Diccionari General de la Llengua Catalana. Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 8 maig 2024].
- ↑ Turiel, Elliot «Commentary: The Problems of Prejudice, Discrimination, and Exclusion». International Journal of Behavioral Development, vol. 31, 5, 2007, pàg. 419–422. DOI: 10.1177/0165025407083670.
- ↑ «Prejudici». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ Rosnow, Ralph L. «Poultry and Prejudice». Psychologist Today, vol. 5, 10, March 1972, pàg. 53–6.
- ↑ «Quotes» (en anglès). The Freeman Institute.
- ↑ Allport, 1979, p. 6.
- ↑ Auestad, 2015, p. 21-22.
- ↑ Bello, Valeria. «Why Prejudice is a Global Security Threat». UNU-GCM: United Nations University Institute on Globalization, Culture and Mobility, 2014.
- ↑ Smith, William (editor); VVAA. «Prejudi'cium» (en anglès). A Dictionary of Greek and Roman Antiquities. 2a Ed pàg.954. Boston: Little Brown and Company, 1859. [Consulta: 3 març 2009].
- ↑ Allport,Gordon (1954). The Nature of Prejudice. Addison-Wesley.
Bibliografia
[modifica]- Allport, Gordon. The Nature of Prejudice (en anglès). Perseus Books Publishing, 1979. ISBN 978-0-201-00179-2.
- Auestad, Lene. Respect, Plurality, and Prejudice (en anglès). 1. Londres: Karnac, 2015. ISBN 9781782201397.