מאיר שלו
![]() | |
שלו ב-2018 בפסטיבל ספרים במוסקבה | |
לידה |
29 ביולי 1948![]() |
---|---|
פטירה |
11 באפריל 2023 (בגיל 74)![]() |
מדינה |
![]() |
לאום | ישראל |
מקום קבורה | נהלל |
עיסוק | סופר ופובליציסט |
מעסיק | ידיעות אחרונות |
מקום לימודים |
האוניברסיטה העברית בירושלים, התיכון ליד האוניברסיטה ![]() |
שפות היצירה | עברית |
נושאי כתיבה | רומנים וספרי ילדים |
יצירות בולטות | רומן רוסי, עשו, יונה ונער |
תקופת הפעילות | 1969–2023 (כ־54 שנים) |
פרסים והוקרה |
1989 – פרס ברנשטיין |
![]() ![]() |
מאיר שלו (29 ביולי 1948 – 11 באפריל 2023) היה סופר, עיתונאי, מחזאי ופובליציסט ישראלי, כתב רומנים מהווי ארץ ישראל וספרי ילדים, ובעל טור שבועי בעיתון "ידיעות אחרונות". ספריו זכו להצלחה גדולה, תורגמו לכעשרים שפות,[2] והוא נחשב לאחד הסופרים הישראלים הנקראים ביותר[3].
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]מאיר שלו נולד במושב נהלל למשורר, המורה והסופר הירושלמי יצחק שלו, ולבתיה לבית בן-ברק מנהלל שהייתה מורה.
בגיל צעיר עבר עם משפחתו לארבע שנים לקיבוץ גינוסר וב-1952 השתקעה המשפחה ב"שיכון קריית משה" שבשכונת קריית משה בירושלים, שם גדל, מלבד שנתיים נוספות בנהלל בשנים 1957–1958.[4] למד בבית הספר התיכון שליד האוניברסיטה העברית[3].
באוגוסט 1966 התגייס לצה"ל ושירת בסיירת גולני.[5] במלחמת ששת הימים השתתף בקרב תל פאחר.[6] בנובמבר 1967 נפצע במלחמת ההתשה בבקעת הירדן מארבעה כדורים מאש כוחותינו.[7] דמותו של שלו מופיעה לרגע בספרו "עשו", כחברו של בנימין, בחור צולע עם משקפיים, המתרועע עם רומי.[8] ב-1969 התפרסם שירו האנטי-מלחמתי "על דעת הנערים".[9]
אחרי שירותו בצה"ל סיים לימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה בהאוניברסיטה העברית בירושלים.
קריירה
[עריכת קוד מקור | עריכה]עם סיום לימודיו החל שלו לעבוד בטלוויזיה הישראלית. בשנת 1975 היה עוזר מפיק[10] ועורך משנה.[11] הוא היה שותף בחיבור החידות של תוכנית "מחפשים את המטמון", ובשנת 1977 היה בצוות השעשועון "שלוש יוצא אחד",[12] ועוזר עורך של התוכנית "עלי כותרת",[13] בה גם הופיע בפינה שהביאה אירועים מצחיקים מרחבי העולם, ובהמשך בפינה סאטירית.[14]
בשנת 1978 הצטרף לצוות של השעשועון "תשע בריבוע".[15] שלו גם הגיש פינת ביקורת עיתונות בטלוויזיה, ובשנת 1980 הגיש פינת לשון בשם "חטף פתח".[16] בשנת 1979-1980 הנחה יחד עם זאב ענר שעשועון לנוער בנושא היסטוריה בשם "שאלה של זמן". הנחה את התכנית "ארץ אהבתי" שהפיקה עוגניה שמחוני, והנחה גם את התוכנית "שעה טובה" ששודרה בליל שבת בערוץ הראשון.
ב-1988 יצא רומן הביכורים "רומן רוסי" ואחריו פרסם שלו עוד שמונה רומנים, ספרי עיון שונים וספרי ילדים.
החל משנות השמונים פרסם טור עיתונאי קבוע בימי שישי, שהופיע בתחילה ב"הארץ", ולאחר מספר שנים, החל משנת 1991, ב"המוסף לשבת" ב"ידיעות אחרונות"[3].[17]
עבודתו הספרותית
[עריכת קוד מקור | עריכה]הספרים הראשונים שפרסם היו "משכב לצים"[18] ב-1982, אסופה של חרוזים ארוטיים-הומוריסטים, ו"תנ"ך עכשיו" ב-1985, שהיה אסופה של מאמרים פרשניים ברוח אקטואלית והיתולית על סיפורי המקרא.
הרומנים של שלו הם סיפורי אהבה שעוסקים בהוויה הישראלית והמשפחתית, מתמקדים בעיקר בראשית ההתיישבות היהודית בארץ ישראל, שואבים רבות מן המקורות ומחוברים לנוף, לטבע ולהיסטוריה של הארץ. ברבים מספריו משתקפים סיפורים מתולדות משפחתו, ושזורים בהם נופי ילדותו בירושלים ובנהלל.
הרומן הראשון "רומן רוסי" יצא לאור בשנת 1988 וזכה להצלחה גדולה. הסיפור מתרחש במקום שהוא מעין גלגול בדיוני של נהלל. המספר הוא נכדו של אחד ממייסדי המקום, והוא מגולל את סיפור ההתיישבות של אנשי העלייה השנייה והשלישית במעין "אוסף של אנקדוטות רבות-דמיון"[3] שיש בהן תמהיל של מציאות ופנטזיה כאחד.
ב"עשו" שיצא בשנת 1991, מספר שלו את קורותיה של משפחת אופים ישראלית במהלך שלושה דורות, שניתן גם ליחס אותה למעין פרודיה של סיפורי האבות והאמהות מספר בראשית. במרכז הספר מתוארת מערכת היחסים המורכבת בין המספר, עשו, לבין אחיו יעקב. על אף הטרגיות של מרכיבי הסיפור (מחלות קשות, שכול, יחסים עכורים בקרב המשפחה, בן שגלה מארצו) מצליח שלו לשעשע את הקוראים בדרך הסיפור, שבה הוא משלב בדיות, ציטטות, הרמזים ספרותיים ושעשועי לשון[3].
מחוץ לספר "בביתו במדבר" מעוגנים גם שאר הרומנים בסיפורים על הוויות החיים של כפר בעמק יזרעאל, במהלך שישים שנות קיומו, החל מהקמתו בשנות העשרים של המאה העשרים. הספר "הדבר היה ככה" מתבסס על חוויותיו האוטוביוגרפיות של מאיר שלו בשנות ילדותו במושב נהלל, כשהגיבורה הראשית שבו היא סבתו עזת הנפש וחולת הניקיון, בעוד שגיבור המשנה הוא שואב האבק שנשלח אליה מאמריקה, והוא ספון ללא שימוש בחדרה.
הציר העלילתי המשותף לרוב הרומנים הוא סיפור המשפחה לצד הסיפור הציוני. נפרשת פה "כמין סאגה ארץ-ישראלית על פני עשרות שנים, ותולדות 'הארץ' - ובמיוחד פרשת ההתיישבות העובדת בה נשקפות ממנו בראי עקום"[3] בסגנון ריאליזם פנטסטי לצד תיאורים מפורטים ובקיאים מאוד של נוף ישראלי מובהק ודמויות, מגיש שלו סיפור שהוא שילוב של מיתוסים מצד אחד ובקיאות גדולה בפרטי העבודה והמעשה מצד שני. רצף העלילה איננו ליניארי, והוא נע קדימה ואחורה לסירוגין, עד שהוא מתקבל בפני הקורא בשלמותו. התכונה הבולטת מאוד לאורך כל כתביו של שלו הוא ההומור שמתבל את סיפוריו לא רק בחן, אלא באפשרות לעמוד בכל התלאות והאירועים, שלעיתים הם קשים מאוד - המתרחשים ברומנים שלו.
שלו ידוע בתחקיר היסודי שנהג לערוך לקראת כתיבת כל אחד מספריו, במסגרתו בחן היטב את המלאכות שבהן עוסקים גיבוריו, ובמילותיו שלו:
גם תיאור אפיית הלחם ב'עשו' וסיתות האבנים ב'בביתו במדבר' מבוססים על פגישות עם בעלי מקצוע ועל ההקפדה המשונה שלי לא לעשות מה שהם עושים, אלא רק להתבונן ולרשום רשימות. מעולם לא שילחתי יונה, לא סיתתי אבן, לא אפיתי כיכר לחם ולא קניתי ומכרתי פרות לבשר.
— בריאיון לחיה הופמן, ידיעות אחרונות, 3 במרץ 2006
כמה מספרי הילדים שלו עובדו לתיאטרון. אחד מהם: "הגשם של סבא אהרן" המבוסס על סיפור שסיפר לו סבו, עובד ב-2017 להצגת ילדים, במסגרת פסטיבל חיפה להצגות ילדים. ההצגה זכתה במקום ראשון במסגרת הפסטיבל.
הרומן שלו "יונה ונער" עובד להצגת תיאטרון בתיאטרון גשר, ובוים על ידי יבגני אריה. הרומן "כימים אחדים" הוצג בעיבודים שונים בישראל ברוסיה ובארצות הברית. ההצגה "כימים אחדים", המבוססת על ספרו, הוצגה בתיאטרון הקאמרי.
בספריו העיוניים הוא חשף את מקורות ההשפעה של כתיבתו, החל מהסופרים והספרים שאהב, דרך עולם התנ"ך, אליו הוא קשור לא מעט בעקבות אביו, יצחק שלו, שהיה מורה וסגן לחתן-התנ"ך העולמי למבוגרים וכלה באהבתו הגדולה לעולם הטבע והנוף הארץ-ישראלי, ממנה ניתן להתרשם מכל ספריו, ובעיקר מספרו "גינת בר".
חצי שנה לאחר מותו, יצא לאור ספר הילדים האחרון שלו: "נֶכֶד קָרָטֶה וְסַבָּא סְנוֹקֶרֶת", העוסק בקשר שבין סב ונכדו.[19]
עמדותיו
[עריכת קוד מקור | עריכה]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/29/Meir_Shalev_%2813690241583%29.jpg/220px-Meir_Shalev_%2813690241583%29.jpg)
שלו נחשב לאחד הדוברים הבולטים של השמאל הציוני. והיה מבקר קשה של הימין הישראלי והממסד הדתי.
בנאום אשר נשא בטקס שבו האוניברסיטה העברית העניקה לו ד"ר לשם כבוד ביוני 2019 אמר את הדברים הבאים[20]:
קשה להיות בית משפט עליון בירושלים, עיר שחוקי המדינה משעממים אותה, וחברי כנסת בורים שפועלים בה זוממים לחוקק בה ולהשליט ממנה את מה שהם מכנים "משפט התורה"...הר הבית לא גבה אלא להיפך, הוא נעשה נמוך משהיה. מי שנוהרים אליו הם קנאים וקיצונים, ודבר ה’ שהם לומדים אינו חזון השלום אלא מלחמות דת והזיות משיחיות.
במשך שנים רבות היה בעל טור ב"מוסף לשבת" של העיתון ידיעות אחרונות. בטור זה, שהיה כתוב בהומור ובעוקצנות, ביקר שלו את מדיניות הממשלה, בפרט בנושאי חינוך, טבע וסביבה, דת ומדינה.
תשומת לב מיוחדת הקדיש שלו בטורו למצב החינוך והתרבות בישראל. דוגמה לכך היא הקטע הבא, מתוך הטור שפורסם ב-23 בספטמבר 2005:
אקלימו של בית הספר, כולל האלימות, הוא המשך ישיר של האקלים הכללי, כולל האלימות, ובמדינת ישראל, בניגוד לחברה היהודית שהצמיחה והקימה אותה, אין החינוך, ההשכלה והידע מוערכים ונכספים כמו שפעם היו. סולם העדיפויות של הממשלה אחר, וגם מה שהתחיל כלגלוג על משכילים חיוורי פנים, נעשה סולם ערכים שבו ערוץ הילדים הוא ההכשרה האינטלקטואלית לקראת ערוץ 2.
פרסים והוקרה
[עריכת קוד מקור | עריכה]- פרס ברנשטיין לשנת 1989
- שנת 1989, פרס העיר ורונה ומועדון רומיאו ויוליה על "כימים אחדים"
- שנת 1989 פרס האגודה האנטומולוגית הישראלית
- פרס ראש הממשלה בישראל על רומן רוסי, (1989).
- פרס ברנר לשנת 2006[1]
- הפרס הלאומי לספרים יהודיים בארצות הברית על הספר יונה ונער, 2007
- פרס פראט לשנת 2009 על מפעל חיים
- פרס פורטה סיבריה לשנת 2009 על ספר הילדים "מבול, נחש ושתי תיבות"[21]
- פרס ניומן לספרות עברית לשנת 2011[22]
- דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בשנת 2012[23]
- עיטור אביר מסדר האמנויות והספרות של צרפת, 2013[24]
- דוקטור לשם כבוד מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 2019
- דוקטור לשם כבוד מטעם מכון ויצמן, 2020
ספריו ויצירותיו
[עריכת קוד מקור | עריכה]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fe/%D7%9E%D7%90%D7%99%D7%A8_%D7%A9%D7%9C%D7%95_%D7%91%D7%A1%D7%99%D7%95%D7%9D_%D7%94%D7%94%D7%A6%D7%92%D7%94_%D7%94%D7%92%D7%A9%D7%9D_%D7%A9%D7%9C_%D7%A1%D7%91%D7%90_%D7%90%D7%94%D7%A8%D7%95%D7%9F_01.jpg/250px-%D7%9E%D7%90%D7%99%D7%A8_%D7%A9%D7%9C%D7%95_%D7%91%D7%A1%D7%99%D7%95%D7%9D_%D7%94%D7%94%D7%A6%D7%92%D7%94_%D7%94%D7%92%D7%A9%D7%9D_%D7%A9%D7%9C_%D7%A1%D7%91%D7%90_%D7%90%D7%94%D7%A8%D7%95%D7%9F_01.jpg)
רומנים
- רומן רוסי, הוצאת עם עובד (1988)
- עשו, הוצאת עם עובד (1991)
- כימים אחדים, הוצאת עם עובד (1994)
- בביתו במדבר, הוצאת עם עובד (1998)
- פונטנלה, הוצאת עם עובד (2002)
- יונה ונער, הוצאת עם עובד (2006)
- הדבר היה ככה, הוצאת עם עובד (2009)
- שתיים דובים, הוצאת עם עובד (2013)
- אל תספר לאחיך, הוצאת עם עובד (2022)[25][26]
ספרי עיון
- תנ"ך עכשיו (1985)
- בעיקר על אהבה (1995)
- סוד אחיזת העיניים (1999)
- רֵאשית – פעמים ראשונות בתנ"ך (2008)
- גינת בר, הוצאת עם עובד (2017), עם רישומים מאת רפאלה שיר
- על אהבה ואחיזת עיניים, הוצאת עם עובד (2024).[27]
ספרי ילדים
- הילד חיים והמפלצת מירושלים (1982)
- גומות החן של זוהר (1987)
- אבא עושה בושות (1988)
- מיכאל והמפלצת מירושלים (1989) (מאייר: עמנואל לוצאטי)
- הכינה נחמה (1990)
- מבול, נחש ושתי תיבות (1993) (מאייר: עמנואל לוצאטי)
- איך האדם הקדמון המציא לגמרי במקרה את הקבאב הרומני (1993)
- הטרקטור בארגז החול (1995)
- הדודה מיכל (2000)
- רוני ונומי והדב יעקב (2004)
- אריה בלילות (2006)
- הגשם של סבא אהרן (2007)
- הצלחת שמתחת (2008)
- קרמר החתול ישן כל הזמן (2010)
- קרמר החתול יוצא אל היער (2012)
- וניל על המצח ותות על האף (2013)
- קרמר החתול לומד לשחות (2014)
- הקטר שרצה לנסוע לרומא (2015)
- פנדה יוצאת למרעה (2017)
- ככה זה כשאוהבים (2019)
- השן שהתנדנד לה הילד (2020)
- נכד קרטה וסבא סנוקרת (2023)
אחרים
- משכב לצים (1982)
מחזה
- אצלנו במערה (2022)
תרגום
- צ'יטרה-גריבה - סיפורו של יון, הוצאת עם עובד (2008), מאת: דהאן גופל מוקרג'י
משחקי מחשב
[עריכת קוד מקור | עריכה]בסוף שנות ה־90 הפיק יחד עם חברת המשחקים "סידי וורם"" משחקי מחשב לספריו "אבא עושה בושות" ו"הכינה נחמה", בשני המשחקים האלו מאיר שלו מקריין את הסיפור.[28]
ארכיון אישי
[עריכת קוד מקור | עריכה]ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.[29]
הנצחה
[עריכת קוד מקור | עריכה]- לוח זיכרון על "גב זרחן" מקום המוזכר בספרו "בביתו במדבר", שעוצב על ידי האדריכל אסף קשטן, ואשר הוסר ממקומו ביד עלומה עוד בטרם מלאה שנה לפטירתו[30].
חיים אישיים
[עריכת קוד מקור | עריכה]שלו היה נשוי לרינה שלו, ואב לבת, זהר ובן, מיכאל. הוא התגורר לסירוגין בשכונת קטמון הישנה בירושלים ובאלוני אבא שם טיפח בחצרו גינת-בר, עליה כתב בספרו "גינת בר" ושיצא לאור ב-2017.
היה ידוע בקרב בני משפחתו בכינוי "דסי", על שם נכדתו הדסה (דסי) שהחלימה ממחלת הסרטן.
אחיו, ד"ר צור שלו, הוא היסטוריון של תקופת הרנסאנס, מרצה באוניברסיטת חיפה ולשעבר נווט בחיל האוויר. אחותו, רפאלה שיר, הייתה ציירת. שלו היה אחיינו של מרדכי שלו ובן דודם של הסופרת צרויה שלו, המתמטיקאי והסופר ענר שלו וחבר הכנסת רם בן ברק.
הסופרת צרויה שלו היא בת דודתו.
נפטר ב-11 באפריל 2023, בגיל 74, לאחר מאבק של שלושה חודשים במחלת הסרטן.[31] נטמן ב-14 באפריל 2023, בבית העלמין של נהלל.[32]
לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- סמדר שיפמן, דברים שרואים מכאן - דויד גרוסמן, אורלי קסטל-בלום ומאיר שלו: מעבר למודרניזם?, הוצאת כרמל, 2007. (הספר בקטלוג ULI)
- אילת נגב, שיחות אינטימיות, הוצאת ידיעות אחרונות, 1995, הפרק "מאיר שלו - יעקב ועשָו", עמ' 375-367 (הספר בקטלוג ULI)
- גדי בלום וניר חפץ, תרבות ורוח - מאיר שלו,ישראל לאן - 18 שיחות עם האישים שמעצבים את פני המדינה, ידיעות אחרונות ספרי חמד, תל אביב, 2008, עמודים 174 - 199 (הספר בקטלוג ULI)
- מאיר שלו, רצח והתאבדות, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 382–386, הוצאת כרמל, 2017. (הספר בקטלוג ULI)
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- הספרים של מאיר שלו באתר עם עובד
- מאיר שלו, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
- מאיר שלו, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית"
- מאיר שלו, ב"לקסיקון הסופרים העברים בהווה"
- מאיר שלו, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית)
- רשימת הפרסומים של מאיר שלו, בקטלוג הספרייה הלאומית
- הספרים של מאיר שלו, באתר "סימניה"
- מאיר שלו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
- ציטוטים של מאיר שלו, באתר "בין המירכאות"
- שירי לב-ארי, אני לא יכול לכתוב במקום אחר, באתר הארץ, 12 באפריל 2006
- סבא בעננים, באתר הארץ, 28 במרץ 2007
- שירי לב-ארי, עכבר העיר אונליין, הסיפור עובד, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2008
- מיה סלע, עכבר העיר אונליין, לא רוצים לחנך: ריאיון עם מאיר שלו ויוסי אבולעפיה, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2010
- סהר שלו, בביתנו, במדבר, "כביש ארבעים", גיליון 125, ינואר 2012
- יניב מגל, מאיר שלו: אם המחאה לא תהיה פוליטית, מוטב שלא תתחדש, באתר גלובס, 8 במאי 2012
- יניב מגל, "שיחות עם סופרים", פרק ראשון מתוך ספרו של משה גרנות ובו הוא משוחח עם מאיר שלו על יצירתו
- הזמנה לזכייה בפרס פורטה סיבריה
מאיר שלו, יעקב, רחל ולאה: תמונות מחיי נישואין, הרצאה בסדרת ההרצאות "בכור המהפכה", 29 במאי 2007
מיה סלע, מאיר שלו יוצא לנקום, באתר הארץ, 5 ביולי 2013
- יניב מגל, הסופר מאיר שלו: "הציונות היום היא מדליה לשים על החזה", באתר גלובס, 6 בפברואר 2015
גילי איזיקוביץ, מאיר שלו עולה על הפסים הנכונים, באתר הארץ, 26 ביולי 2015
אלעד זרט, "אם נתניהו היה ראש הממשלה בקום המדינה, לא הייתה מדינה", באתר "ידיעות אחרונות", 1 במרץ 2017
יהודה שוחט, "כל הפוליטיקה של המזרח התיכון מבוססת על פייק היסטורי", באתר "ידיעות אחרונות", 7 ביוני 2017
- דנה ויס, בגיל 70: מאיר שלו מדבר, באתר מאקו, 3 בפברואר 2018
- גם את ז'בוטינסקי היו דוקרים היום. 29 ביולי 2020
מאיר שלו (1948-), דף שער בספרייה הלאומית
מאיר שלו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- מאיר שלו, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
מאיר שלו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
- מאיר שלו, דף שער בספרייה הלאומית
- מאיר שלו, בלקסיקון הספרות העברית החדשה
על יצירתו
[עריכת קוד מקור | עריכה]ראו גם בערכים העוסקים בספריו.
- מאיר שלו, מאיר שלו בחזרה לסיירת גולני, במחנה, 1988
- יעל דר, סבא שוב מגשים סיפורים, באתר הארץ, 17 באפריל 2007
- צביה גרינפילד, כל מלך ממזר, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2008
- קובי ניר, צלחת מעופפת, באתר גלובס, 6 באוקטובר 2008
- נוית בראל, מאיר שלו בשיעור תנ"ך מרתק, באתר nrg, 4 במרץ 2009
- משה שפריר, על הפעמים הראשונות בתורה, חדשות מחלקה ראשונה, 15 במאי 2009
- שמעון שלוש, "קריאה מעריכה ומנחה", על הספר "בעיקר על אהבה" באתר סימניה, 30 ביולי 2010
- רותה קופפר, קרמר החתול ישן כל הזמן מאת מאיר שלו, הייתי ער ונמר, באתר הארץ, 01 בספטמבר 2010.
- מאיר שלו: "יום יבוא וכולנו נצטרך תרגום לתנ"ך", באתר ynet, 7 ביוני 2011
דורית שילה, שיר קינה לעברית מאת מאיר שלו, באתר הארץ, 31 ביולי 2013
- שירי לב-ארי, יון-דואר בהלם קרב, באתר הארץ, 7 באפריל 2008
- דולי לוי, אפקטים קומיים כסוגלים (מאפיינים) סגנוניים בכתיבתו העיתונאית של מאיר שלו, הומור מקוון 3, ינואר 2014
- זיוה שמיר, מאיר שלו, באתר מב"ע - מחקרים בספרות עברית
- רחל אליאור, על מאיר שלו ועל ספרו: גינת בר באתר ד"ר לאה מזור: על מקרא הוראה וחינוך, 15 ביוני 2023
בעקבות מותו
[עריכת קוד מקור | עריכה]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2f/The_grave_of_Meir_Shalev_is_covered_with_flowers_after_the_funeral_%284%29.jpg/200px-The_grave_of_Meir_Shalev_is_covered_with_flowers_after_the_funeral_%284%29.jpg)
- נועם כהן, הסופר מאיר שלו הלך לעולמו בגיל 74, באתר מאקו, 11 באפריל 2023
- דורית אסרף מזרחי, הסופר והפובליציסט מאיר שלו הלך לעולמו בגיל 74, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 11 באפריל 2023
- מאיר שלו, "תנו לחיות בשפה הזאת, ואם אפשר, גם בארץ הזאת" | הטור האחרון של מאיר שלו, באתר ynet, 11 באפריל 2023
- דנה ויס, "אני רוצה להשמיד טיוטות ודברים שכתבתי ולא פרסמתי" | הריאיון האחרון של מאיר שלו ז"ל, באתר מאקו, 12 באפריל 2023
גילי איזיקוביץ, חיים באר: מאיר שלו הבין הבנה עמוקה של ההוויה הישראלית, של האדם הישראלי, באתר הארץ, 11 באפריל 2023
רונן טל, מאיר שלו היה הישראליות עצמה, וסירב להתנצל על כך, באתר הארץ, 11 באפריל 2023
- אביעד הכהן, המאהב הגדול: פרידה ממאיר שָׁלֵו, בבלוג "עונג שבת", 21 באפריל 2023
ליאור בן עמי, זה לא אותו העמק, באתר "ידיעות אחרונות", 15 באפריל 2023
ניצה בן־דב, עלילת נקמה מתוחכמת, סבלנית, מתוכננת, באתר הארץ, 19 באפריל 2023
- כנרת רובינשטיין, על קרקע המציאות גדלות הבדיות הכי טובות, באתר "מעלה", יוני 2023
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ 1 2 מור שני, פרס ברנר למאיר שלו ושפרה הורן, באתר וואלה, 5 ביוני 2006
- ^ מאיר שלו, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית)
- ^ 1 2 3 4 5 6 אבנר הולצמן, מאיר שלו, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית"
- ^
יעל דיין, "גינת בר": מאיר שלו בורא גן עדן פרטי, באתר הארץ, 29 במרץ 2017
- ^ במחנה, איזה פריט צה"לי היה הכי משמעותי עבורכם?, באתר מאקו, 26 בספטמבר 2011
מאיר שלו, "בחזרה לסיירת גולני", במחנה, 1988. - ^ לי-טל תייר, ששה ימים וזיכרון, ביטאון ביבשה גיליון 2, יוני 2007.
- ^ תיאור תקרית הפציעה בקטע מתוך ראיון של מאיר שלו עם מיכה פרידמן ב"הארץ" ב-1992, אתר "מוקירים" (דף לזכר זאב דורי)
- ^ מאיר שלו, "עשו", עם עובד, 1991, עמודים 362–363
- ^ מאיר שלו, על דעת הנערים, מעריב, 14 במרץ 1969
- ^ טדי פרויס, לא כלום אפילו לא עניבה, דבר, 14 באוגוסט 1975
- ^ נעמי גל, לחוף ירדן..., מעריב, 16 ביוני 1975
- ^ מי למה כמה, דבר, 5 באוגוסט 1977
- ^ רפאל הלפרין יתבע את ירון לונדון בגלל התכנית על שבירת אבנים, דבר, 12 ביוני 1977
- ^ מי שמתראיינת בשבת - אינה פטורה מגיוס, דבר, 11 ביולי 1978
- ^ כל בו טל, דבר, 27 באפריל 1978
- ^ דני בלטמן, המצחיקן שמדקדק את השפה, מעריב, 20 במרץ 1980
- ^ מאיר שלו, כמה עניינים - מבחר מטוריו של הסופר המוערך - מהראשון ב-1991 ועד האחרון שפורסם בטרם הלך לעולמו, באתר ynet, 14 באפריל 2023
- ^ יעל אינגל, הספר המביך שמאיר שלו ניסה להסתיר, באתר הספרנים, 4 ביולי 2023
- ^ על פערי דורות, הזדקנות ופרידה: חצי שנה לאחר מותו, ספרו האחרון של מאיר שלו יוצא לאור | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, 2023-09-29
- ^ מאיר שלו: "פרופסורים ודוקטורים – כל מה שמפחיד את הפוליטיקאים ואת המשטר הזה, כמו שהפחיד משטרים קודמים לו", 18 ביוני 2019
- ^ פרס פורטה סיבריה למאיר שלו, באתר nrg, 28 בינואר 2009
- ^ מיה סלע, הסופר מאיר שלו זכה בפרס ניומן לספרות עברית על מפעל חיים, באתר הארץ, 23 במאי 2011
- ^ יום בן-גוריון 2012
- ^ מיה סלע, חמישה אנשי ספרות ישראלים יקבלו עיטור מממשלת צרפת, באתר הארץ, 26 ביוני 2013
- ^
אורין מוריס, האם מאחורי מה שנראה כספר חלש של מאיר שלו מסתתר תרגיל מחשבתי נועז, באתר הארץ, 6 באפריל 2022
- ^ קרן דותן, החדש של מאיר שלו: בלי לפרק את הפצצה, באתר ישראל היום, 6 באפריל 2022
- ^ מאיר שלו, "יש שמייחסים לכתיבה אלוהיות מסוימת. אינני רואה שום דבר אלוהי בכתיבה", באתר ynet, 13 באפריל 2024 - פרק מהספר
- ^ https://youtu.be/RX2WAfXImtk
- ^ ארכיון מאיר שלו, בספרייה הלאומית
- ^ אילנה קוריאל, תעלומה במדבר: הגב הסודי ושלט הזיכרון למאיר שלו שנגנב, באתר ynet, 14 באפריל 2024
- ^ גילי איזיקוביץ, מאיר שלו, מגדולי הספרות העברית, מת בגיל 74, באתר הארץ, 11 באפריל 2023
- ^ אורלי אלקלעי ושני נחשוני, הסופר מאיר שלו מובא למנוחות בבית העלמין בנהלל, באתר Kan 11 - תאגיד השידור הישראלי, 14-4-2023
- סופרים ישראלים
- סופרים כותבי עברית
- סופרי ילדים ונוער ישראלים
- מחברי ספרי עיון ישראלים
- עיתונאים ישראלים
- מנחי טלוויזיה ישראלים
- תסריטאי טלוויזיה ישראלים
- פובליציסטים ישראלים
- בעלי טור ישראלים
- זוכי פרס ברנר
- זוכי פרס ברנשטיין
- זוכי פרס פראט
- זוכי פרס ניומן
- זוכי פרס רמת גן לספרות
- זוכי הפרס הלאומי לספרים יהודיים
- סגל ידיעות אחרונות
- משפחת שלו
- נהלל: אישים
- קריית משה: אישים
- מסדר האמנויות והספרות
- בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
- בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
- לוחמי סיירת גולני
- מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד ממכון ויצמן למדע
- מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
- מבקרי התקשורת בישראל
- ישראלים שנולדו ב-1948
- ישראלים שנפטרו מסרטן
- ישראלים שנפטרו ב-2023
- אישים הקבורים בבית הקברות בנהלל