תל כודאדי
![]() | |
היסטוריה | |
---|---|
תרבויות |
פיניקים ![]() |
תקופות |
התקופה הפרסית בארץ ישראל, התקופה הביזנטית בארץ ישראל ![]() |
מיקום | |
מדינה |
![]() |
מיקום | בקרבת תחנת הכוח רדינג ושפך הירקון בתל אביב |
קואורדינטות | 32°06′12″N 34°46′37″E / 32.1033°N 34.777°E |
![]() ![]() |
תל כּוּדָאדִי הוא תל השוכן על הגדה הצפונית של נחל הירקון בתל אביב, בסמוך לשפכו אל הים.
היסטוריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]בתל אתר ארכאולוגי, שנחשף לראשונה בשנת 1934, בעת ביצוע עבודות לבניית המגדלור שבש��ך. השרידים נחפרו בשנים 1936–1938 במסגרת חפירות הצלה שנערכו לקראת בניית תחנת הכוח רדינג בסמוך. רוב השרידים נפגעו כתוצאה מעבודות הבניה והשטחת התל, וכמעט שאינם נראים עוד בשטח.
החפירות חשפו שרידי שתי מצודות, ובמשך עשרות שנים ייחסו אותן החוקרים בשגגה לממלכת ישראל. אולם דבר זה הסתבר מאוחר יותר כטעות, וכיום מקובל כי מדובר במצודות מהמאה ה־8 לפנה"ס, אשר שימשו כשלוחה קדמית של הנמל ששכן סמוך לתל קסילה. המצודות הגנו על שפך הירקון ובעת שלום שימשו כתחנת סחר. החוקרים אורן טל ואלכסנדר פאנטלקין משערים כי "המצודה של תל כודאדי שייכת לסדרה של מצודות אשוריות אשר נבנו לאורך החוף".[1] המצודה חרבה בשנת 732 לפנה"ס בעת מסעו של מלך אשור תגלת־פלאסר השלישי.
במקום התגלו גם שרידי יישוב שהתקיים החל מהתקופה הפרסית ובו נוכחית פיניקית,[2] וחרב בסוף התקופה הביזנטית.
במלחמת העולם הראשונה שימש השפך כאחת משלוש נקודות צליחת הירקון על ידי הצבא הבריטי, ובתל כודאדי ניצב אחד משלושת עמודי הזיכרון לציון הצליחה.
בשנת 2007 ערכה רשות העתיקות עבודות שימור וחיזוק באתר, והוא הוקף ברציף עץ.
גלריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]-
מראה מצפון: תל כודאדי בלב רציף העץ ובמרכזו העמוד המציין את הצליחה
-
תל כודאדי (מאחוריו מגדלור תל אביב ומימין להם תחנת הכוח רדינג)
-
התל ועמוד הצליחה על רקע הים
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- תל כודאדי באתר רשות העתיקות
- יגאל חנתייב, תל כודאדי (תל א־שוני): שימור ראשוני, באתר רשות העתיקות – מינהל שימור, 2007
![]()
1. רדינג 3;
2. כיכר פלומר; |
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ תל כודאדי, באתר האינטרנט של רשות העתיקות.
- ^ Josette Elayi, Studies in Phoenician Geography during the Persian Period, Journal of Near Eastern Studies 41, 1982, עמ' 102