2011 בישראל
מראה
««« 2010 2009 2008 |
![]() |
2011
בישראל |
»»» 2012 2013 2014 |
כל ערכי השנים בישראל • אירועים בולטים בעולם ב-2011 כרונולוגיה של אזור ארץ ישראל פורטל ישראל • לוח שנה של שנת 2011 |
2011 בישראל (ה'תשע"א-ה'תשע"ב) היא השנה בה חגגה מדינת ישראל 63 שנה מיום היווסדה.
הנהגה
[עריכת קוד מקור | עריכה]- נשיא המדינה – שמעון פרס
- ראש ממשלת ישראל השלושים ושתיים – בנימין נתניהו
- יושב ראש הכנסת השמונה עשרה – ראובן ריבלין
- נשיא בית המשפט העליון – דורית ביניש
- ראש המטה הכללי – גבי אשכנזי עד 14 בפברואר, מאז בני גנץ
- מפכ"ל המשטרה – דודי כהן עד 1 במאי, מאז יוחנן דנינו
אירועים בולטים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- 17 בינואר – אהוד ברק וארבעה חברי כנסת נוספים ממפלגת העבודה התפלגו ממנה והקימו סיעה חדשה בשם "העצמאות". בתגובה התפטרו השרים יצחק הרצוג, אבישי ברוורמן ובנימין בן אליעזר, מחברותם בממשלה.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9f/Israel_Housing_Protests_Tel_Aviv_August_27_2011.jpg/300px-Israel_Housing_Protests_Tel_Aviv_August_27_2011.jpg)
- 1 בפברואר – ראש הממשלה בנימין נתניהו מבטל את מינויו של יואב גלנט לתפקיד הרמטכ"ל. החלטה זו התקבלה לאחר שגלנט הואשם בכך שהשתלט שלא כדין על קרקע ציבורית ליד ביתו במושב עמיקם בה השתמש לצרכים פרטיים ולאחר שמבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס ציין כי גלנט לא אמר אמת בתצהירים בחתימת ידו.
- 5 בפברואר – במקביל למהומות במצרים, מחבלים מבצעים פיצוץ בצינור גז מצרי בצפון סיני המספק גז טבעי לישראל וירדן. בעקבות האירוע הופסקה אספקת הגז לישראל ולירדן.[1]
- 6 בפברואר – ענת קם הורשעה בבית המשפט המחוזי בתל אביב לאחר שהודתה במסגרת הסדר טיעון בהדלפת מעל ל-2,000 מסמכים צבאיים סודיים לעיתון "הארץ" בעת שירותה הצבאי.[2]
- 14 בפברואר – בני גנץ ממונה לרמטכ"ל ה-20 של צה"ל.
- 22 במרץ – הנשיא לשעבר משה קצב נידון לשבע שנות מאסר, שנתיים מאסר על תנאי ותשלום פיצויים לקורבנותיו בעוון אונס, מעשים מגונים, הטרדות מיניות ושיבוש מהלכי משפט.[3]
- 24 במרץ – קבוצת כדורסל הנשים אליצור רמלה זוכה ביורוקאפ לאחר שניצחה בגמר את אראס הצרפתית. בכך הייתה לקבוצת כדורסל הנשים הישראלית הראשונה שזוכה בתואר אירופי.
- 30 במרץ – כל שידורי הטלוויזיה בישראל עוברים לשיטת שידור דיגיטלית, וזונחים את השיטה האנלוגית.[4]
- 7 באפריל – מערכת כיפת ברזל מבצעת יירוט מבצעי ראשון מעל שמי אשקלון.
- 14 באפריל – ג'סטין ביבר, זמר פופ קנדי, הופיע בישראל.
- 31 במאי – שר החינוך גדעון סער מורה על קיצור החופש הגדול בשבוע, והעברת יתרת הימים לשנת הלימודים עצמה. כעבור 6 ימים, בעקבות התנגדויות של גורמים שונים, חזר בו סער מהחלטתו ודחה את יישומה לשנת הלימודים הבאה.
- 13 ביוני – גורמים רשמיים במצרים מדווחים על מעצרו של בחור ישראלי-אמריקני בן 27 בשם אילן גרפל אשר נחשד כי ריגל במצרים עבור ישראל. גורמים רשמיים בישראל דחו בתוקף את האשמות של הגורמים המצרים.
- 17 ביוני – כתוצאה מפיצוץ מסיבי של צינור גז בבניין דירות בנתניה נהרגות שלוש נערות (כולן עולות חדשות מצרפת) בנוסף לבחור ערבי-ישראלי. כמו כן נפגעו באירוע מעל ל-90 בני אדם נוספים.
- 29 ביוני – אסון אקולוגי חמור נגרם באזור הנגב לאחר שמחפרון פוגע בטעות בצינור דלק תת-קרקעי וכתוצאה נגרמת דליפת דלק מסיבית באזור שמורת נחל צין. אירוע זה נחשב לאסון האקולוגי החמור ביותר שאי פעם התרחש בשמורת טבע בתולדות מדינת ישראל.
- 1 ביולי – הונהגה רפורמה בקוי התחבורה הציבורית בגוש דן, שנועדה לשפר את השירות בתחבורה הציבורית אך בוצעה באופן שפגע בנוסעים רבים. בחודשים שלאחר מכן בוצעו תיקונים רבים במערך הקווים על ידי משרד התחבורה.[5]
- 14 ביולי – החלה מחאת האוהלים של שנת 2011 עם קבוצת אוהלים שהקימו בשדרות רוטשילד בתל אביב. בהנהגת דפני ליף, סתיו שפיר ופעילים נוספים.
- 29 ביולי – הרב אלעזר אבוחצירא, אחד המקובלים הפופולריים ביותר בישראל ומהאנשים העשירים ביותר במדינה, נרצח בדקירות סכין בישיבתו בבאר שבע בשעת קבלת פנים על ידי גבר חרדי תושב אלעד בן 42 בשם אשר דהן. הרצח, אשר היה הרצח הראשון מסוגו בו רב במדינת ישראל נרצח על ידי תושב ישראלי-יהודי, הכה בזעזוע את הציבור היהודי בישראל ובעולם.
- 18 באוגוסט – מתקפת הטרור בדרום ישראל, כביש 12, לא הרחק ממעבר נטפים: 8 הרוגים ועשרות פצועים.
- 19 באוגוסט – הרכבת הקלה בירושלים נפתחה לקהל הרחב והחלה לפעול באופן חלקי ובשלב הראשון ללא תשלום.
- 2 בספטמבר – טורקיה מגרשת את השגריר הישראלי, מורידה את היחסים עם ישראל ומבטלת את כל ההסכמים הצבאיים עם ישראל, שעות לפני שמתפרסם הדו"ח של האו"ם על המשט לעזה ב-2010.
- 3 בספטמבר – מחאת האוהלים מגיעה לשיאה במספר עצרות הנערכות ברחבי הארץ ומונות בסה"כ כ-400,000-450,000 משתתפים. בכיכר המדינה לבדה מפגינים כ-300,000 איש.
- 9 בספטמבר – אלפי מפגינים מצריים פורצים לשגרירות ישראל במצרים, לאחר שפירקו קיר שהוקם כדי להגן על המתחם. צוות השגרירות אשר שהה בחדר בטוח בבניין חולץ מהמתחם בסופו של דבר על ידי הקומנדו המצרי, בעקבות התערבות אישית של נשיא ארצות הברית ברק אובמה. בעקבות האירוע, 85 אנשי צוות השגרירות ובני משפחותיהם חזרו לישראל בעוד שסגן השגריר נשאר במצרים.
- 14 בספטמבר – ישראל מפנה את השגרירות הישראלית בירדן בעקבות התרעה על קיומה של הפגנה אלימה נגד ישראל אשר תוכננה להתקיים בסמוך לבניין השגרירות. כמעט כל צוות השגרירות חזר לישראל בחצות.
- 16 בספטמבר - לי זיתוני נדרסת למוות תאונת פגע וברח במרכז תל אביב. דורסיה בורחים מהזירה, מתחמקים מהרשויות ויוצאים מהארץ לצרפת מולדתם שם מסרבים לעמוד לדין
- 19 בספטמבר – הרכבת הקלה הראשונה בישראל, הרכבת הקלה בירושלים, נחנכה.
- 27 בספטמבר – מחבלים מבצעים פיצוץ בצינור גז מצרי בצפון סיני המספק גז טבעי לישראל וירדן. בעקבות האירוע הופסקה אספקת הגז לישראל ולירדן.
- 5 באוקטובר – הפרופסור הישראלי דניאל שכטמן זוכה בפרס נובל לכימיה לשנת 2011 על גילוי הגביש כמו-מחזורי
- 11 באוקטובר – לשכת החקירות הפדרלית האמריקנית (FBI) ומשרד התובע הפדרלי מצהירים כי הצליחו לסכל מזימה איראנית אשר נהגתה, מומנה ותוכננה בטהראן וכללה סדרת פיגועים בשגרירות ישראל ובשגרירות הסעודית בוושינגטון וחיסולו של שגריר ערב הסעודית.[6]
- 27 באוקטובר – הישראלי אילן גרפל שוחרר ממעצר במצרים ושב לישראל, במסגרת עסקה בין ישראל למצרים. בתמורה ישראל שחררה 25 אסירים פליליים מצריים.
-
מחאת האוהלים (2011): הפגנת המחאה בתל אביב שהתקיימה ב-30 ביולי 2011
-
אוטובוס שנפגע במתקפת הטרור בדרום, 18 באוגוסט 2011
הסכסוך הישראלי-פלסטיני
[עריכת קוד מקור | עריכה]- 23 בינואר – אלפי מסמכים סודיים הנוגעים למשא ומתן לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני נחשפו ברשת אלג'זירה.[7] בעקבות כך, הרשות הפלסטינית גינתה את רשת אלג'זירה על פרסום המסמכים והכחישה כי הרשות הפלסטינית הסכימה לוויתורים מרחיקי לכת על ירושלים כפי שהמסמכים כביכול חשפו.[8]
- 19 בפברואר – ארצות הברית מטילה וטו במועצת הביטחון של האו"ם על ההצעה לגינוי הבנייה בהתנחלויות הישראליות בגדה המערבית.
- 1 במרץ – מערכת ההגנה האקטיבית "מעיל רוח" מיירטת רקטה נגד טנקים שנורתה לעבר טנק מרכבה סימן 4 בציר הוברס. זהו היירוט המבצעי הראשון בעולם של מערכת הגנה אקטיבית קשה לרק"ם.
- 15 במרץ – לוחמי חיל הים הישראלי משתלטים על ספינת המשא "ויקטוריה" מחוץ למים הטריטוריאליים של ישראל, במרחק של כ-360 קילומטרים מערבה לחופי ישראל. ספינת המשא נשאה שורה ארוכה של אמצעי לחימה מתקדמים אשר הוברחו מאיראן ויועדו לכאורה להגיע לארגוני טרור הפועלים ברצועת עזה.
- 7 באפריל – מערכת ההגנה האווירית החדשנית "כיפת ברזל" יירטה בהצלחה רקטת גראד ששוגרה מרצועת עזה לעבר העיר אשקלון. זוהי הפעם הראשונה בהיסטוריה בה רקטת קצרת טווח יורטה בהצלחה.[9]
- 5 ביוני – כוחות צה"ל פתחו באש על מפגינים פרו-פלסטינים אשר ניסו לפרוץ את גדר הגבול בין סוריה לישראל ברמת הגולן במהלך יום הנכסה המציין את יום השנה למלחמת ששת הימים. בעוד שלטענת סוריה קרוב ל-20 איש נהרגו באירוע ולמעלה מ-325 בני אדם נפצעו, לטענת צה"ל מפגינים בודדים נורו לרגליהם מאש חיה, והיתרה נפגעו כתוצאה משריפת שדה מוקשים שנוצרה עקב השלכת בקבוקי תבערה.
- יולי – המשט לעזה (2011): פעילים פרו פלסטינים ניסו להשיק משט אוניות לרצועת עזה, כשנה לאחר עצירת המשט הקודם על ידי ישראל, במטרה לשבור את הסגר הימי שמדינת ישראל מטילה על רצועת עזה. לאחר תקלות טכניות רבות, עיכובים מצד השלטונות היווניים, ובעקבות האיסור הגורף שהטילו השלטונות ביוון על הפלגה מנמלי יוון לכיוון רצועת עזה, לבסוף המאמצים להשקת המשט לרצועת עזה דעכו והמשט לא יצא לפועל.
- 19 ביולי – המשט לעזה (2011): הספינה הצרפתית "דיגניטה אל-קראמה", היחידה שנותרה מהמשט המקורי, יצאה מיוון כאשר יעדה הרשמי המוצהר היה נמל אלכסנדריה במצרים. כאשר התברר שהיא בדרכה לרצועת עזה, הוזהרה הספינה ולאחר מכן אף נעצרה על ידי חיל הים של צה"ל אשר השתלט עליה. ההשתלטות הסתיימה ללא נפגעים.[10] 16 פעילים, ובהם דרור פיילר ועמירה הס, נמצאו על סיפון הספינה. על היאכטה לא נמצאו כלי נשק או סיוע הומניטארי,[11]
- 23 בספטמבר – במהלך הפתיחה של העצרת הכללית של האו"ם, יושב ראש הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס הגיש בקשה למזכ"ל האומות המאוחדות באן קי מון להכרה של האו"ם בהצהרה חד צדדית במדינה פלסטינית אשר תתקיים ברצועת עזה ובגדה המערבית כאשר מזרח ירושלים היא בירתה.
- 6 באוקטובר: ישראל חתמה על עיקרי הסכם עם החמאס, לפיו ישוחרר גלעד שליט תמורת שחרור כאלף אסירים פלסטינים. ההסכם הושג בתיווכה של מצרים. ב-11 באוקטובר פורסם דבר ההסכם ברבים, ובישיבת ממשלה אושר ההסכם.[12][13]
- 18 באוקטובר – ישראל וארגון החמאס מתחילים ליישם את עסקת שליט אשר במהלכה החייל הישראלי השבוי גלעד שליט, אשר הוחזק בשבי במשך חמש שנים, משוחרר תמורת 1,027 אסירים פלסטינים וערבים-ישראלים הכלואים בישראל, מתוכם 477 אסירים משוחררים באופן מיידי, בהם 280 מחבלים שנשפטו למאסרי עולם על ביצוע ותכנון פיגועי טרור ורצח בישראל. 550 אסירים נוספים מיועדים לשחרור בדצמבר 2011.
- 4 בנובמבר – כוחות חיל הים הישראלי משתלטים על שתי ספינות שהכילו פעילים פרו-פלסטינים אשר ניסו לפרוץ את המצור הימי הישראלי על רצועת עזה.
-
7 באפריל: ישראל מצליחה, בפעם הראשונה בהיסטוריה האנושית, ליירט רקטת קצרת טווח באמצעות מערכת ההגנה האווירית החדשנית "כיפת ברזל".
-
לאחר מעל לחמש שנים בשבי החמאס החייל הישראלי השבוי גלעד שליט שוחרר והוחזר לישראל בעוד שלמעלה מאלף אסירים פלסטינים וערבים ישראלים ששוחררו בתמורה, 18 באוקטובר 2011
פיגועי טרור פלסטיניים בולטים
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/07/Bodies_wrapped_in_tallit_at_funeral_in_Givat_Shaul_%28Fogel_family%29.jpg/250px-Bodies_wrapped_in_tallit_at_funeral_in_Givat_Shaul_%28Fogel_family%29.jpg)
פיגועי טרור פלסטינים בולטים שבוצעו נגד מטרות ישראליות במהלך 2011:
- 11 במרץ – הפיגוע באיתמר: זוג מחבלים פלסטינים מהכפר עוורתא חמושים בסכין חודרים לבית ביישוב איתמר ורוצחים בדקירות חמישה בני משפחה בהם ההורים, ילד בן 11, פעוט בן 3 ותינוקת בת ארבעה חודשים.
- 23 במרץ – מטען חבלה אשר הונח בסמוך לתחנת אוטובוס במרכז ירושלים הופעל בעת שעבר באזור אוטובוס מספר 74 של אגד. הפיצוץ גרם לפציעתם של 39 בני אדם ולמותה של תיירת בריטית.[14] אחת מהפצועות נפטרה מפצעיה ב-22 בנובמבר 2017.[15]
- 4 באפריל – שחקן הקולנוע והתיאטרון הערבי-ישראלי ג'וליאנו מר נרצח בג'נין שברשות הפלסטינית. רעול פנים ירה בו חמש פעמים כשיצא מרכב בשכונת מגוריו.[16]
- 7 באפריל – טיל נ"ט שנורה לעבר ישראל מרצועת עזה פגע באוטובוס בית ספר, ופצע באורך בינוני את הנהג ובאופן אנוש בחור ישיבה בן 16 שנפטר בהמשך מפצעיו.[17]
- 24 באפריל – קבוצה של 15 מתפללים ישראלים חסידי ברסלב מסתננת בניגוד לחוק לעיר הפלסטינית שכם להתפלל בקבר יוסף, מבלי לתאם את הביקור עם צה"ל כנדרש בחוק. בעת שהמתפללים היו בדרכם החוצה משכם, נפתחה אש לעבר מכוניותם מג'יפ של כוחות המשטרה של הרשות הפלסטינית. חמישה ישראלים נפצעו בפיגוע והאחיין של שרת התרבות והספורט לימור לבנת נהרג מהירי.[18][19]
לאחר האירוע, הציתו פלסטינים את מתחם הקבר.[20] - 15 במאי – פיגוע דריסה בשכונת התקווה בתל אביב. תושב כפר קאסם דהר בפראות במשאיתו בשדרות חיים בר לב בעיר, הרג אדם אחד, ופצע מספר רב של אנשים. כמו כן נגרם הרס רב לכלי-רכב ולתשתיות. לאחר שהשתולל וחבט באזרחים עם חלקי רמזור, השתלטו עליו אזרחים והוא נעצר והובא לחקירה.[21] הפיגוע בוצע בבוקרו של יום הנכבה (אביו של אותו הרוג התאבד בתאריך 1.11.11).
- 20 באוגוסט – במתקפת גראדים על העיר באר שבע, נהרג אזרח ישראלי כבן 30, נערה נפצעה אנוש ועוד שלושה נפצעו קשה.[22] ירי הטילים על הדרום שנמשך מספר ימים הביא לפציעתם של תושבת אשקלון ותושב באר שבע שנפטרו לאחר זמן.[23][24]
- 29 באוגוסט – פלסטיני תושב שכם השתלט באיומי סכין על מונית בדרום תל אביב ונסע עמה לכיוון מועדון האומן 17 לא הרחק משם. מחוץ למועדון הוקם מחסום מג"ב עקב התראות. המחבל דהר לעבר המחסום ופגע בשוטרים שהיו בו, לאחר מכן החל לדקור את הפצועים ואת האנשים ששהו מחוץ למועדון. באירוע נפצעו שמונה אנשים, ביניהם שוטר מג"ב במצב קשה מאוד (מצבו התייצב לאחר מכן) ושני שוטרים במצב בינוני. המחבל תכנן ככל הנראה לפגוע במאות הנערים שבילו באותה שעה במועדון.[25]
- 23 בספטמבר – אב ובנו בן השנה, תושבי קריית ארבע, נרצחו כתוצאה מיידוי סלע על מכוניתם ממכונית חולפת בשעה שנסעו בכביש 60.[26]
- 22 באוקטובר – פיגוע דקירה בשכונת רמות בירושלים מביא לפציעה קשה של צעיר בשנות ה-20 לחייו.[27]
- 29 באוקטובר – אשקלון: גבר בשנות ה-50 לחייו נהרג מפגיעת טיל גראד אותו ירה הג'יהאד האסלאמי כחלק מהסלמה ביטחונית נקודתית ברצועת עזה.[28]
נפטרו
[עריכת קוד מקור | עריכה](קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011)
- 3 בינואר - יוסף שילוח, שחקן ישראלי (נולד ב-1941)
- 11 בינואר - זאב סגל, משפטן ישראלי (נולד ב-1947)
- 13 בינואר - טוביה פרידמן, צייד נאצים ישראלי (נולד ב-1922)
- 14 בינואר - דוד קורן, חבר הכנסת מטעם המערך בכנסת השביעית והשמינית (נולד ב-1917)
- 20 בינואר - סוניה פרס, אשתו של נשיא המדינה, שמעון פרס. (נולדה ב-1923)
- 10 בפברואר - מיכאל הרסגור, היסטוריון ישראלי (נולד ב-1924)
- 26 בפברואר - אורה איל, מאיירת וסופרת ישראלית (נולדה ב-1946)
- 28 בפברואר - נתיבה בן-יהודה, לוחמת פלמ"ח, סופרת, שדרנית רדיו ומילונאית של לשון הסלנג העברי (נולדה ב-1928)
- 12 במרץ - תופיק טובי, פוליטיקאי ערבי-ישראלי קומוניסטי. כיהן כחבר הכנסת מטעם חד"ש (נולד ב-1922)
- 14 במרץ - גיורא לשם, משורר ומתרגם ישראלי (נולד ב-1940)
- 18 במרץ - זאב בוים, שר הבינוי והשיכון ה-19, שר החקלאות ה-24 ושר הקליטה ה-16 של מדינת ישראל (נולד ב-1943)
- 22 במרץ - ראובן שפר, שחקן ישראלי (נולד ב-1925)
- 30 במרץ - יעקב ז'אק אמיר, פוליטיקאי ישראלי (נולד ב-1933)
- 30 במרץ - תמר גולן, עיתונאית, דיפלומטית ואשת אקדמיה ישראלית (נולד ב-1933)
- 4 באפריל - ג'וליאנו מר, שחקן קולנוע ותיאטרון, במאי ופעיל פוליטי ערבי-ישראלי ממוצא יהודי וערבי. (נולד ב-1958)
- 25 באפריל - אברהם טיאר, פוליטיקאי ישראלי (נולד ב-1924)
- 1 במאי - משה לנדוי, שופטו של אדולף אייכמן, נשיא בית המשפט העליון, מחברי ועדת אגרנט וחתן פרס ישראל (נולד ב-1912)
- 28 במאי - אורי ליפשיץ, צייר ופסל ישראלי (נולד ב־1936)
- 3 ביוני - סמי עופר, איש עסקים, איל ספנות, נדבן, חובב אמנות ואחד האנשים העשירים בישראל (נולד ב־1922)
- 7 ביוני - גבריאל צפרוני, עיתונאי ישראלי (נולד ב-1915)
- 7 ביוני - חיים ישראלי, בכיר במשרד הביטחון (נולד ב-1915)
- 10 ביוני - אל שווימר, מהנדס טיסה וטייס יהודי אמריקאי ולימים ישראלי, מייסד התעשייה האווירית לישראל (נולד ב-1917)
- 16 ביוני - יהודה קיל, מנהל האגף לחינוך ממלכתי דתי במשרד החינוך והתרבות ויושב ראש מפעל פרשנות המקרא דעת מקרא. (נולד ב־1916)
- 17 ביוני - נתן שרון, ביוכימאי ישראלי וחתן פרס ישראל לחקר הביוכימיה ופרס ויצמן (נולד ב־1925)
- 27 ביוני - מיכל יהודה ליפקוביץ, ראש ישיבת פוניבז' לצעירים וממנהיגי הציבור הליטאי. (נולד ב־1913)
- 30 ביוני - דינה גולן, זמרת ושחקנית תיאטרון ישראלית (נולדה ב-1946)
- 2 ביולי - אורי דביר, סייר ישראלי ומחבר מדריכי טיולים (נולד ב-1931)
- 29 ביולי - שולמית שמיר, אשת ראש ממשלת ישראל השביעי, יצחק שמיר (נולדה ב-1923)
- 3 באוגוסט - עמוס כרמל, עיתונאי, סופר ומתרגם ישראלי (נולד ב-1940)
- 5 באוגוסט - עדי טלמור, עיתונאי, מגיש ועורך חדשות ישראלי (נולד ב-1953)
- 20 באוגוסט - רפאל הלפרין, איש עסקים ישראלי, בעברו היה מתאבק בסגנון היאבקות מקצוענית (נולד ב-1924)
- 29 באוגוסט - אילה זקס אברמוב, אספנית אמנות ישראלית (נולד ב-1912)
- 6 בספטמבר - דן דוד, איש העסקים ופילנתרופ ישראלי. מייסד פרס דן דוד (נולד ב-1929)
- 11 בספטמבר - יולי עופר, איש עסקים ויזם ישראלי אשר התמחה בתחום הנדל"ן והתעשייה (נולד ב-1924)
- 26 בספטמבר - מיכאל שור, מהנדס ישראלי, כיהן כמנכ"ל התעשייה הצבאית (תע"ש) במשך 17 שנה, זכה פעמיים בפרס ביטחון ישראל. (נולד ב-1920)
- 27 ספטמבר - אידה פינק, סופרת הישראלי (נולד ב-1921)
- 2 באוקטובר - משה ורטמן, פוליטיקאי ישראלי (נולד ב-1924)
- 4 באוקטובר - חנן פורת, איש חינוך ישראלי וחבר הכנסת (נולד ב-1943)
- 4 באוקטובר - שמואל שילה, שחקן ובמאי ישראלי (נולד ב-1929)
- 7 באוקטובר - אבנר טריינין, משורר ישראלי ופרופסור לכימיה פיזיקלית באוניברסיטה העברית בירושלים (נולד ב-1928)
- 23 באוקטובר - אמנון סלומון, צלם קולנוע ישראלי (נולד ב-1940)
- 9 בנובמבר - שמואל בן ארצי, סופר, משורר ומחנך ישראלי (נולד ב-1914)
- 21 בנובמבר - אלי הורביץ, תעשיין ישראלי ומנכ"ל חברת טבע (נולד ב-1932)
- 6 בדצמבר - מרק קופיטמן, מלחין ומוזיקאי ישראלי (נולד ב-1929)
- 6 בדצמבר - משה סבוראי, ממפקדי הלח"י; בביתו הסתתר, נלכד ונהרג מפקד הלח"י אברהם שטרן (יאיר) (נולד ב-1914)
- 8 בדצמבר - נקדימון רוגל, עיתונאי ושדרן ישראלי, מחבר מסמך נקדי (נולד ב-1925)
- 9 בדצמבר - דוידה קרול, שחקנית ומתרגמת ישראלית (נולדה ב-1917)
- 13 בדצמבר - מיכאל שורץ, חוקר אסלאם ומחשבת ישראל (נולד ב-1929)
- 18 בדצמבר - סאלם ג'ובראן, משורר, סופר ועיתונאי ערבי-ישראלי (נולד ב-1941)
- 13 בדצמבר - גרי בילו, איש תיאטרון ישראלי, מנהל בית צבי (נולד ב-1944)
- 21 בדצמבר - יובל זמיר, שחקן ומדבב ישראלי (נולד ב-1963)
- 25 בדצמבר - גדעון דורון, חוקר ישראלי בתחום מדע המדינה (נולד ב-1945)
- 29 בדצמבר - תמר לוטן, עורכת ומפיקת טלוויזיה ישראלית, מראשוני הטלוויזיה החינוכית הישראלית (נולדה ב-1934)
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ סוכנויות הידיעות, מצרים: פיצוץ בצינור הגז, הזרם לישראל הופסק, באתר ynet, 27 באפריל 2011
- ^ עפרה אידלמן, הסדר טיעון לענת קם: לא תיוחס לה כוונה לפגוע בביטחון המדינה, באתר הארץ, 3 בפברואר 2011
- ^ אביעד גליקמן ונעמה כהן פרידמן, מבית הנשיא לכלא: 7 שנות מאסר לאנס משה קצב, באתר ynet, 22 במרץ 2011
- ^ קולנוען פורטל תעשיית הקולנוע בישראל - בתעשייה - סמירה מוריד אנטנות מהגגות
- ^ ירון דרוקמן, רפורמה בתחבורה הציבורית: מה נשתנה?, באתר ynet, 3 ביולי 2011
- ^ עמית ולדמן, קלינטון: להעניש את אי��ן בגלל מזימת הטרור בארה"ב, באתר מאקו, 13 באוקטובר 2011
- ^ ברק רביד, מסמכי המשא ומתן נחשפים: הרשות ויתרה על ירושלים ודנה עם ישראל בחיסולים, באתר הארץ, 23 בינואר 2011
- ^ Sabel, Robbie. "PA: Al-Jazeera has declared war on Palestinians". Jpost.com. נבדק ב-2011-03-24.
- ^ אנשיל פפר ויניר יגנה, יירוט מבצעי ראשון למערכת כיפת ברזל, באתר הארץ, 7 באפריל 2011
- ^ אחיקם משה דוד, צהל השתלט על הספינה הצרפתית בדרכה לעזה, באתר nrg, 19 ביולי 2011
- ^ איציק וולף, עופר וולפסון, חיל הים השתלט על היאכטה הצרפתית, באתר News1 מחלקה ראשונה, 19 ביולי 2011
- ^ דברי ראש הממשלה נתניהו בפתח ישיבת ממשלה מיוחדת, משרד ראש הממשלה, 12 באוקטובר 2011
- ^ הממשלה אישרה ברוב גדול את ההסכם לשחרור גלעד שליט, משרד ראש הממשלה, 12 באוקטובר 2011
- ^ אשה נרצחה בפיגוע בירושלים, באתר ערוץ 7, 23 במרץ 2011
- ^ אפרת פורשר, שש שנים אחרי: נפטרה פצועת הפיגוע בתחנת האוטובוס בירושלים, באתר ישראל היום, 22 בנובמבר 2017
- ^ ג'קי חורי, אנשיל פפר, השחקן ג'וליאנו מר נרצח ביריות בג'נין, באתר הארץ, 4 באפריל 2011
- ^ אילנה קוריאל, התקווה נמוגה: מת מפצעיו הנער שנפגע מטיל נ"ט, באתר ynet, 17 באפריל 2011
- ^ אנשיל פפר, חקירת הירי: המתפללים ניסו לפרוץ מחסום, באתר הארץ, 24 באפריל 2011
- ^ יאיר אלטמן, פיגוע ירי בשומרון: הרוג ושני פצועים באזור שכם, באתר ynet, 24 באפריל 2011
- ^ יאיר אלטמן ואליאור לוי, פלסטינים הציתו אש במתחם קבר יוסף, באתר ynet, 24 באפריל 2011
- ^ עוזי ברוך, מתחזקת ההערכה: האירוע בת"א - פיגוע דריסה, באתר ערוץ 7, 15.5.2011
- ^ הרוג ופצועה אנוש במטח גראדים על באר שבע, באתר ynet, 20 באוגוסט 2011
- ^ עוזי ברוך, קורבן נוסף מירי הטילים, ערוץ 7, 24 באוגוסט 2011
- ^ שמוליק חדד ויאיר אלטמן, נפגע כשתפס מחסה מרקטה לאשקלון, ומת מפצעיו, באתר ynet, 4 בספטמבר 2011
- ^ אלי סניור, 8 פצועים בפיגוע דריסה ליד "האומן 17" בת"א, באתר ynet, 29 באוגוסט 2011
- ^ עוזי ברוך, אשר ויהונתן נרצחו בפיגוע, באתר ערוץ 7, 25.9.2011
- ^ עוזי ברוך, פיגוע דקירה בירושלים, באתר ערוץ 7, 22.10.2011
- ^ עוזי ברוך, הפצוע מאשקלון - מת פצעיו, באתר ערוץ 7, 29.10.2011
שנים בישראל ![]() | ||
---|---|---|
המאה ה-20 | 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 | |
המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |