1956
Megjelenés
1956 más naptárakban | |
Gergely-naptár | 1956 |
Ab urbe condita | 2709 |
Bahái naptár | 112 – 113 |
Berber naptár | 2906 |
Bizánci naptár | 7464 – 7465 |
Buddhista naptár | 2500 |
Burmai naptár | 1318 |
Dzsucse-naptár | 45 |
Etióp naptár | 1948 – 1949 |
Hindu naptárak | |
Vikram Samvat | 2011 – 2012 |
Shaka Samvat | 1878 – 1879 |
Holocén naptár | 11956 |
Iráni naptár | 1334 – 1335 |
Japán naptár | 2616 (Jimmu-korszak) |
Kínai naptár | 4652–4653 |
Kopt naptár | 1672 – 1673 |
Koreai naptár | 4289 |
Muszlim naptár | 1375 – 1376 |
Szeleukida naptár | 2267–2268 |
Örmény naptár | 1405 ԹՎ ՌՆԵ |
Thai szoláris naptár | 2499 |
Zsidó naptár | 5716 – 5717 |
Évszázadok: 19. század – 20. század – 21. század
Évtizedek: 1900-as évek – 1910-es évek – 1920-as évek – 1930-as évek – 1940-es évek – 1950-es évek – 1960-as évek – 1970-es évek – 1980-as évek – 1990-es évek – 2000-es évek
Évek: 1951 – 1952 – 1953 – 1954 – 1955 – 1956 – 1957 – 1958 – 1959 – 1960 – 1961
Események
[szerkesztés]Határozott dátumú események
[szerkesztés]Világszerte
[szerkesztés]- február 14–25. – A Szovjetunió Kommunista Pártja (SZKP) XX. kongresszusa. (A magyar küldöttséget Rákosi Mátyás vezeti.)[1]
- február 15. – Urho Kekkonent választják Finnország elnökének.
- február 23. – Nyikita Hruscsov Sztálin tiszteletét „személyi kultusznak” bélyegzi.
- március 2. – Marokkó kikiáltja Franciaországgal szembeni függetlenségét.
- március 20.
- Tunézia elnyeri függetlenségét Franciaországtól.
- Edward Ochabot választják a Lengyel Egyesült Munkáspárt (PZPR) élére, a március 12-én elhunyt Bolesław Bierut helyére. (A párt vezetésében pozitív változások történnek, amnesztiát adnak a politikai foglyoknak.)[2]
- március 23. – Pakisztán az első iszlám köztársaság.
- március 26. – 10 szocialista ország, közöttük Magyarország megalapítja a Dubnai Egyesített Atomkutató Intézetet.
- március 29–30. – A Csehszlovákia Kommunista Pártja (CSKP) KB tanácskozása reagál az SZKP XX. kongresszusának eredményeire. A Novotný-féle pártvezetés szembefordul a desztalinizációt követelő erőkkel és a hruscsovi irányvonal ellenzékeként lép fel.[3]
- április 18. – Feloszlik a Kominform.
- április 19. – Grace Kelly színésznő feleségül megy III. Rainier monacói herceghez.
- április 19–20. – A CSKP KB ismét az SZKP XX. kongresszusának határozatairól tanácskozik. A párt vezetői kitartanak sztálinista irányvonaluk mellett, és megtorló intézkedéseket foganatosítanak a megújulást követők ellen, illetve szabotálják a perek felülvizsgálatát.[3]
- április 22–29. – A csehszlovák Írók Szövetsége II. kongresszusán számos résztvevő bírálja a CSKP politikai gyakorlatát és az ideológia uralmát.[3]
- május 9. – A Manaszlu (tszf. 8163 m) hegycsúcs első megmászása.
- május 16. – Gamal Abden-Nasszer egyiptomi elnök államosítja a főleg angolok és franciák által használt Szuezi-csatornát.
- május 18. – A Lhoce (tszf. 8516 m) hegycsúcs első megmászása.
- május 24. – Hét ország részvételével megrendezik az első Eurovíziós Dalfesztivált a svájci Luganóban.
- június 1–23. – Josip Broz Tito szovjetunióbeli látogatásán rendezik a pártközi kapcsolatokat is.[4]
- június 18. – Horthy Miklós utolsó, 88. születésnapját ünnepli a magyar kolónia tagjaival Estorilban.[5]
- június 22–23. – A KGST moszkvai csúcsértekezlete, melyen a magyar delegációt Rákosi Mátyás vezeti.[1]
- június 28. – A lengyelországi Poznańban közel ötvenezer munkás vonul az utcára, kenyeret és szabad választásokat követelve. (A biztonsági erők fegyverrel verik szét a tüntetést.)[2]
- június 29. – Marilyn Monroe feleségül megy Arthur Miller drámaíróhoz.
- július 8. – A Gasherbrum II (tszf. 8035 m) hegycsúcs első megmászása
- július 10. – A brit Lordok Háza meghiúsítja a halálbüntetés eltörlését.
- július 18–19. – Tito, Nehru és Nasszer brioni találkozója a tömbön kívüliségről.[4]
- július 25. – Nantucket szigete mellett összeütközik az olasz Andrea Doria és a kelet-német Stockholm utasszállító hajó. (Az Andrea Doria elsüllyed, 51 utas életét veszti.)
- július 26. – Gamal Abden-Nasszer egyiptomi elnök nevezetes alexandriai beszéde, melyben bejelenti a Szuezi-csatorna államosítását, azzal érvelve, hogy ebből finanszírozzák az Asszuánnál tervezett gát költségeit.[6]
- július 31. – A csehszlovák nemzetgyűlés alkotmánytörvényt fogad el a legfőbb szlovákiai hatalmi szervekről (Szlovák Nemzeti Tanács, Megbízottak Testülete). (A törvény biztosítja a központi kormány fennhatóságát.)[3]
- augusztus 16. – Nagy-Britannia a szuezi válság megoldására nemzetközi értekezletet hív össze Londonba azon országok részvételével, amelyek a legtöbbet használták a csatornát.[6]
- augusztus 23. – A Londonba összehívott értekezlet résztvevői – elfogadott deklarációjukban – javasolják, hogy állítsanak fel nemzetközi hatóságot a csatorna igazgatására. (Az ausztrál miniszterelnököt, Robert Menziest bízták meg, hogy a tervezetet nyújtsa át az egyiptomi elnöknek, Nasszernek.)[6]
- szeptember 1. – Kassán – a hatóságokkal vívott többéves harc eredményeként – 11 osztályos magyar iskola nyílik.[3]
- szeptember 3. – Robert Menzies ausztrál kormányfő Kairóban átadja a londoni értekezlet tervezetét, azonban az egyiptomi elnök – az előzetes várakozásnak megfelelően –kategorikusan elutasította a javasolt nemzetközi hatóságot.[6]
- szeptember 4. – Az Egyesült Államok a londoni konferencián javasolt megoldás helyett a Csatornahasználók Klubjának megalakítását indítványozza. (Az amerikai külügyminiszter, John Foster Dulles korábban jelezte, hogy az ENSZ Biztonsági Tanácsában nem fogja támogatni a briteket és a franciákat.)[6]
- szeptember 19–27. – Hruscsov Jugoszláviában tölti szabadságát, majd Tito utazik a Krímbe. (Tito látogatása Hruscsovnál szeptember 27. és október 5. között volt.)[4]
- szeptember 23. – A szuezi válsággal kapcsolatosan a britek és a franciák – amerikai támogatás hiányában is elérkezettnek látták az időt és – a Biztonsági Tanácshoz fordulnak, de a Szovjetunió képviselője azonnal megvétózza az Egyiptomot elmarasztaló javaslatukat. (Washington látványosan elhatárolta magát szövetségeseitől.)[6]
- október 1.
- Karl Dönitz-et, a német haditengerészet egykori főparancsnokát – 10 éves spandaui börtönbüntetését letöltve – szabadon bocsátják.[7]
- Csehszlovákiában bevezetik a 46 órás munkahetet.[3]
- október 6. – Rajk László és társai ünnepélyes temetése Budapesten.
- október 7. – Rómában boldoggá avatják XI. Incét. (Ince 1676 és 1689 között töltötte be az egyházfői tisztet.)[8]
- október 13. – A toryk szokásos évi konferenciáján Anthony Eden miniszterelnök már a nyilvánosság előtt is utal arra, hogy a szuezi válság megoldásában nem zárható ki a fegyveres beavatkozás lehetősége.[6]
- október 15–22. – Magyar pártdelegáció tárgyal Belgrádban Gerő Ernő vezetésével.[4]
- október 16. – Eden és külügyminisztere, Selwyn Lloyd Párizsba utazik, hogy összehangolják az Izrael szerepével kapcsolatos elképzeléseket.[6]
- október 19. – Moszkvában elrendelik a harckészültséget a Magyarországon állomásozó szovjet különleges hadtestnél és a Baltikumi Katonai Körzetbe tartozó katonai erőknél (többek között a magyar forradalom leverésében később részt vevő 7. légideszant–gárdahadosztálynál is).
- október 19–21. – Összeül a PZPR Központi Bizottságának (KB) VIII. plénuma, melyen kijelentik, hogy a párt továbbra is a marxizmus-leninizmus eszmei platformján áll, továbbá hogy fejleszteni kell a demokráciát, s emelni az életszínvonalat. (A plénum szakít a nacionalista elhajlás koncepciójával.)[2]
- október 20. – A Magyar Néphadseregben bevezetik a szigorított hadműveleti szolgálatot; azonban ezt másnap visszavonják.
- október 21. – Władysław Gomułkát választják a PZPR KB első titkárává.[9]
- október 23.–november 4. – Az 1956-os forradalom Magyarországon. (lásd alább!)
- október 24. – A magyar forradalom kitörése után Lengyelországban számos reformot hoznak („októberi tavasz”). (A legtöbb kolhozt megszüntetik, biztosítják a sajtószabadságot, feloszlatják az ifjúkommunista szervezeteket.)[2]
- október 27.
- Az Észak-atlanti Tanács zártkörű megbeszélést tart a magyarországi eseményekről, amelyről nem is készül hivatalos NATO-jegyzőkönyv.[10]
- Csehszlovákiában a Nemzeti Front elnöksége a magyarországi „ellenforradalomról” tárgyal.[3]
- október 28.
- XII. Piusz pápa kiadja a Luctuosissimi eventus kezdetű enciklikáját a magyar nép békéjéért és szabadságáért folyó nyilvános imákról.
- Stefan Wyszyński bíboros visszatér Varsóba száműzetési helyéről, és újra elfoglalja érseki székét.[2]
- október 29.
- Konsztantyin Rokosszovszkij szovjet marsall lemond a lengyel honvédelmi miniszterségről. (Utóda a lengyel kormányban Marian Śpychałski.)[2]
- Izrael megtámadja Egyiptomot. (Az izraeli csapatok gyors előrenyomulást eredményező támadásba kezdenek.)[6]
- Az izraeli támadás hírére az Egyesült Államok – a hidegháború globális nézőpontjából szemlélve – a Biztonsági Tanács összehívását sürgeti.[6]
- október 30. – Az izraeli támadásra válaszul megérkezik a brit–francia ultimátum, amely mind az izraeli, mind pedig az egyiptomi felet felszólítja, hogy a Szuezi-csatornától számított 10 mérföldre vonja vissza egységeit.[6]
- október 31. – Mivel az egyiptomi vezetés nem fogadta el a csapatok visszavonására felszólító jegyzéket, a britek megkezdik az egyiptomi repülőterek bombázását, közben Máltáról elindul az inváziós flotta.[6]
- november 2.
- Tito és Hruscsov tárgyalásai az isztriai partoknál lévő Brioni-szigeten a magyar helyzetről.
- New Yorkban összeül az ENSZ Közgyűlése, melyen Dulles amerikai külügyminiszter azonnali tűzszünetet és a hadműveletek leállítását sürgető indítványát 64 ország megszavazza, s csak Ausztrália, Új-Zéland, valamint Nagy-Britannia, Franciaország és Izrael szavaz ellene.[6]
- november 3. – Antonín Zápotocký csehszlovák köztársasági elnök rádióbeszédben figyelmeztet a magyar „ellenforradalom” és az Egyiptom elleni izraeli agresszió veszélyeire.[3]
- november 4. – Az ENSZ Közgyűlése ismét tűzszünetet követel, a brit vezetés mégis zöld utat ad a tervezett partraszállási hadműveletnek, amelyre összesen 22 ezer katona, köztük 13 ezer brit részvételével került sor.[6]
- november 5.
- A francia kezdeményezésre Nagy-Britannia, Franciaország és Izrael megtámadja Egyiptomot a Szuezi-csatorna államosítása nyomán kialakult válság miatt. (Kezdetét veszi a brit ejtőernyősök hadművelete Port Szaídtól délre, másnap pedig a brit és a francia flottára támaszkodó partraszállás.)[6]
- A Szovjetunió atomtámadással fenyegeti meg Nagy-Britanniát, ha nem állítja le haladéktalanul a Szuezi-csatorna visszaszerzésére indított egyiptomi intervencióját.[6]
- november 6. – Délután 5 órakor az Egyiptomban állomásozó intervenciós csapatok főparancsnoka, Sir Charles Keightley tábornok utasítást kap Londonból, hogy éjféltől szüntessen be minden harci tevékenységet.[6]
- november 11. – Tito pulai beszédében kritizálja a szovjetek magyarországi beavatkozását. (Elítéli Nagy-Britannia, Franciaország és Izrael szerepét a közel-keleti válságban.)[4]
- november 18. – A Szovjetunió és a Lengyel Népköztársaság kormánya együttműködési nyilatkozatot ír alá Moszkvában.[2]
- november 19. – Milovan Đilas írót rendszerellenes cselekedet vádjával a jugoszláv hatóságok ismét letartóztatják, majd 3 évi börtönre ítélik.[4]
- november 22–25. – Gheorghe Gheorghiu-Dej, a Román Munkáspárt első titkára és Chivu Stoica kormányfő Budapesten tárgyal, ahol egy 60 millió rubel értékű áruhitelt ajánl fel a magyar kormánynak.
- november 24. – Jugoszlávia tiltakozik a szovjet és a magyar kormánynál amiatt, hogy Nagy Imrét elcsalták Jugoszlávia budapesti nagykövetségétől.[4]
- december 2. – Fidel Castro és követői partra szállnak Kubában.
- december 6. – A „melbourne-i vérfürdő”.
- december 13. – Az Észak-atlanti Tanács jóváhagyja a Hármas Bizottság javaslatát a NATO-n belüli nem-katonai együttműködésről.
- december 17. – A Szovjetunió és Lengyelország megköti az ideiglenesen Lengyelországban állomásozó szovjet csapatok jogi helyzetéről szóló egyezményt, melynek értelmében a szovjet csapatokat a lengyel törvényeknek vetik alá.[2]
Magyarországon
[szerkesztés]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e6/Flyer._Imre_Nagy%2C_Head_of_goverment_-1956.10.27.tif/lossy-page1-200px-Flyer._Imre_Nagy%2C_Head_of_goverment_-1956.10.27.tif.jpg)
- január 12. – Földrengés Dunaharasztin.[11]
- március 12–13. – A Magyar Dolgozók Pártja (MDP) Központi Vezetőségének ülésén, bár sokan bírálják Rákosi Mátyás beszámolóját a XX. kongresszusról, a határozat mégis az első titkár nézeteit tükrözi.[1]
- március 27. – Rákosi Egerben, a megyei pártaktíván bejelenti, hogy Rajk László és társai koncepciós per áldozatai lettek.[1]
- május 18. – Rákosi utolsó nyilvános fellépése a budapesti pártaktívaülésen, ahol önkritikát gyakorol. (Nyilatkozatában hangsúlyozza, miszerint a hiba az volt, hogy az ÁVH feletti ellenőrzési rendszert nem dolgozták ki.)[1]
- június 27. – A Petőfi kör sajtóvitája a Tiszti Házban.
- június 30. – Az MDP Központi Vezetősége (KV) – Rákosi beszámolója alapján – elítéli a Petőfi Kör pártellenes megnyilvánulásait.[1]
- július 14. – Megnyitják a Keleti-főcsatornát.
- július 18. – Az MDP KV – a Budapestre érkezett Anasztasz Mikoján „iránymutatása” alapján – Rákosi Mátyást felmenti első titkári tiszte és politikai bizottsági tagsága alól.[1]
- július 26. – Rákosi Mátyás elhagyja Magyarországot. (Feleségével és orvosával – kormánygépen – Moszkvába repül.)[1]
- október 12. – A Legfőbb Ügyészség utasítására letartóztatják Farkas Mihály, volt honvédelmi minisztert.
- október 19. – Az Országgyűlés Honvédelmi Bizottsága döntést hoz a katonai műszaki kisegítő szolgálat megszüntetéséről.
- október 23. – Tüntetés, a forradalom kezdete.
- október 24.
- Megjelennek az első szovjet harckocsik Budapesten.
- Megalakul a Nagy Imre vezette koalíciós kormány.[12]
- október 25. – A forradalmi események hatására Gerő Ernő helyett Kádár Jánost választják az MDP első titkárává.[13]
- október 26 – A Mosonmagyaróvári sortűz
- október 27.
- A Nagy Imre vezette kormány átalakul. (A minisztertanács elnöke megnevezés miniszterelnökre változik.)[14]
- A kiskunmajsai lincselés.
- A kalocsai sortűz.
- október 29.
- A legkompromittálódottabb kommunista vezetők Moszkvába menekülnek.
- A szabadszállási sortűz.
- október 30. – Mindszenty József hercegprímás kiszabadul a börtönből.
- október 31.
- Kádár János bejelenti az MDP megszüntetését és a Magyar Szocialista Munkáspárt (MSZMP) megalakulását.[13]
- Éjszaka újabb szovjet csapatok lépik át a magyar határt.
- november 1. – Kádár megszakítja az együttműködést Nagy Imre miniszterelnökkel, és a szovjet nagykövetségre megy. (Innen szovjet közreműködéssel Moszkvába távozott.)[13]
- november 2. – A „Szabad Nép” utódaként először jelenik meg a „Népszabadság”, mint az MSZMP politikai napilapja. (Utolsó száma 2016 októberében jelent meg.)[15]
- november 3. – A szovjet KGB főnöke, Ivan Szerov letartóztatja Tökölön Maléter Pált és a tárgyalni érkezett magyar küldöttséget.
- november 4.
- Megindul a szovjet csapatok támadása Budapest és az ország számos nagyvárosa ellen.
- Megalakul a Kádár-kormány.[16]
- november 7. – A Kádár János vezette forradalmi munkás-paraszt kormány leteszi az esküt az országházban.[17]
- november 11.
- Kádár János bejelenti, hogy az MSZMP Ideiglenes Intéző Bizottsága határozatot hozott az ÁVH végleges megszüntetésére.
- Münnich Ferenc, a fegyveres erők minisztere nyilatkozatot tesz közzé a fegyveres erők és testületek újjászervezéséről.
- november 15. – Csehszlovák kormányküldöttség utazik Magyarországra. (A Kádár-kormánnyal folytatott tárgyalásokon segítséget ígérnek az MSZMP hatalmának megszilárdításában.)[3]
- november 18. – Fél órán keresztül hatalmas magyar zászló lobog a New York-i Szabadság szobron.
- november 21.
- A romániai Snagovba viszik Nagy Imrét és társait.
- A magyar kormány megakadályozza az Országos Munkástanács megalakulását.
- november 23. – A magyar kormány közleményben tudatja, hogy Nagy Imre és társai elhagyták a jugoszláv követséget, és saját kérésükre Romániába távoztak.
- december 5. – Kiadott hadsereg-parancsnoki parancs Budapestet három karhatalmi körzetre osztja, melyek bázisán egy-egy karhatalmi ezredet szerveznek.[13]
- december 16. – Uszta Gyula vezérőrnagy, a honvédelmi miniszter első helyettese elrendeli a Petőfi Sándor Katonai Politikai Akadémia beolvasztását a Zrínyi Miklós Katonai Akadémiába.
Határozatlan dátumú események
[szerkesztés]- július – Parlamenti választások Ghánában, ahol a Kwame Nkrumah vezette Népi Konvenció Párt (CCP) megerősíti pozícióját. (A 104 mandátumból 72-t nyertek el.)[18]
- október – Izrael Franciaországgal és Nagy-Britanniával együtt lerohanja a Sínai-félszigetet, miután Egyiptom lezárja a Tiráni-szorost az izraeli hajók elől, és államosítja a Szuezi-csatornát. (Izrael – az USA és az ENSZ nyomására – visszavonul. Lásd: Szuezi válság.)[19]
- az év folyamán –
- Felix Wankel feltalálja a rotációs motort (Németország).
- Az Szovjetunió Kommunista Pártja (SZKP) XX. kongresszusának hatására rehabilitálnak számos, a sztálini tisztogatás áldozatául esett jugoszláv kommunistát.[4]
Az év témái
[szerkesztés]1956 az irodalomban
[szerkesztés]- Októberben Budapesten megjelenik a Nagyvilág című világirodalmi havi folyóirat
- Kodolányi János: Boldog békeidők (regény)
- Somlyó György – Talizmán (versek), Szépirodalmi
- Megjelenik Milan Rúfus szlovák költő Až dozrieme (Majd ha megérünk) című kötete.[20]
- Albert Camus regénye: A bukás
- január: Friedrich Dürrenmatt: Az öreg hölgy látogatása, ősbemutató Zürichben
- május: John Osborne: Nézz vissza haraggal, (magyarul 'Dühöngő ifjúság' címmel jelent meg) ősbemutató Londonban.
1956 a zenében
[szerkesztés]Mivel a forradalomban megsérült a Magyar Rádió épülete, így sokáig a rádióadások az Országházból mentek. Szünetzenének Beethoven: Egmont-nyitányát választották. Ezért vált ez a zene később a forradalom jelképévé.
- Ray Charles: Mary Ann
- Elvis Presley: Heartbreak Hotel, Hound Dog
- Juan Manuel Fangio Formula–1-es világbajnok a Ferrari volánja mögött
- november 22. – december 8. XVI. Nyári olimpiai játékok – Melbourne, Ausztrália 67 ország részvételével
- és június 10. – június 17. Stockholm, Svédországban 29 ország részvételével a lovasversenyeket tartották meg.
- január 26. – február 5. – VII. Téli olimpiai játékok – Cortina d’Ampezzóban, Olaszország. 32 ország részvételével.
- Az 1956-os forradalom miatt félbeszakad a labdarúgó-bajnokság, és az 1957-es tavaszi bajnoksággal indul újra.
1956 a televízióban
[szerkesztés]Művészet, kultúra és divat
[szerkesztés]- december 1. – A Nemzetőr c. emigráns lap megalakulása.
Születések
[szerkesztés]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ed/Mel_Gibson_taken_July-28-2006.jpg/110px-Mel_Gibson_taken_July-28-2006.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/58/Esterh%C3%A1zy_M%C3%A1rton_2011.jpg/110px-Esterh%C3%A1zy_M%C3%A1rton_2011.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/98/Tom_Hanks_face.jpg/110px-Tom_Hanks_face.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4f/Istv%C3%A1n_Monok_at_the_Hungarian_Special_Libraries_Conference_2016.jpg/110px-Istv%C3%A1n_Monok_at_the_Hungarian_Special_Libraries_Conference_2016.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c1/G%C3%BCnther_Jauch_HPI.jpg/110px-G%C3%BCnther_Jauch_HPI.jpg)
- január 3. – Mel Gibson, ausztrál színész, filmrendező
- január 10. – Keresztes Sándor magyar színművész
- január 12. – Nyikolaj Noszkov, orosz rockénekes
- január 27. – Pap Vera Kossuth-díjas magyar színművésznő († 2015)
- február 7. – Zinaida Greceanîi, a Moldovai Köztársaság miniszterelnöke 2008-tól
- február 29. – Aileen Wuornos amerikai sorozatgyilkos († 2002)
- március 9. – Nébald György, olimpiai bajnok kardvívó
- március 16. – Pető István László dandártábornok, a kecskeméti MH 59. Szentgyörgyi Dezső repülőbázis korábbi parancsnoka
- március 27. – Békés Pál magyar műfordító, drámaíró († 2010)
- március 20. – Vavyan Fable (Molnár Éva), magyar író
- március 24. – Sulyok Tamás magyar jogász, köztársasági elnök
- április 9. – Esterházy Márton magyar labdarúgó, Esterházy Mátyás fia
- április 11. – Hernádi Judit, színésznő
- április 18. – Radnainé Fogarasi Katalin jogász, a Nemzeti Örökség Intézetének főigazgatója
- április 24. – Ambrus Mariann, evezős († 2007)
- április 30. – Lars von Trier, dán filmrendező
- május 4. – Igó Éva, magyar színésznő
- május 10. – Francis Kish, születési neve Kiss Francisc, amerikai vizuális képzőművész, filmes, producer, 3D animátor, fotós, költő
- május 13. – Szili Katalin, jogász, politikus, az Országgyűlés elnöke
- június 11. – Joe Montana egykori amerikaifutball-játékos
- június 14. – Gianna Nannini, olasz énekesnő
- június 23. – Kenéz György, olimpiai bajnok vízilabdázó
- június 25. – Németh György Amadé, magyar történész, a Debreceni Egyetem Bölcsészettudományi Kar Ókortörténeti Tanszékének vezetője, az Eötvös Loránd Tudományegyetem Bölcsészettudományi Kar Ókortörténeti Tanszékének professzora
- július 1. – Bence Lajos szlovéniai magyar költő, tanulmányíró, publicista, pedagógus, szerkesztő
- július 9. – Tom Hanks, amerikai színész
- július 10. – Monok István Széchenyi-díjas irodalom- és művelődéstörténész, könyvtáros, bibliográfus, egyetemi tanár, az Országos Széchényi Könyvtár főigazgatója, a Magyar Tudományos Akadémia Könyvtár és Információs Központ főigazgatója.
- július 13. – Günther Jauch, német újságíró, kvízmester. A Legyen Ön is milliomos! német változatának műsorvezetője
- augusztus 19. – Burány Sándor, politikus
- augusztus 22. – Orosz Zoltán vezérőrnagy, jelenleg a Magyar Honvédség Összhaderőnemi Parancsnokságának törzsfőnöke
- szeptember 3. – Görbe Nóra, filmszínésznő
- szeptember 9. – Szokolay Zoltán író, versmondó-, előadóművész († 2020)
- szeptember 14. – Tasnádi Péter politikus, Pécs polgármestere (2006–2009) († 2009)
- szeptember 17. – Almazbek Atambajev kirgiz államfő
- szeptember 23. – Paolo Rossi, olasz világbajnok labdarúgó († 2020)
- október 4. – Christoph Waltz kétszeres Oscar- és kétszeres Golden Globe-díjas osztrák színész
- október 21. – Carrie Fisher amerikai színésznő, forgatókönyvíró, író († 2016)
- október 27. – Szita Károly magyar politikus (Fidesz–KDNP), Kaposvár polgármestere (1994—)
- november 4. – Jonathan Palmer (Jonathan Charles Palmer) brit autóversenyző
- november 20. – Bo Derek amerikai színésznő
- november 27. – William Fichtner, amerikai színész
- december 4. – Varga Miklós, magyar énekes
- december 7. – Larry Bird, amerikai kosárlabdázó
- december 9. – Jean-Pierre Thiollet, francia újságíró, esszéista, szakíró
- december 19. – Jens Fink-Jensen, dán író, költő, fotóművész és zeneszerző
- december 26. – Ábrahám Edit, magyar színésznő
- december 28. – Nigel Kennedy, angol hegedűművész
Halálozások
[szerkesztés]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fd/Emile_Borel-1932.jpg/110px-Emile_Borel-1932.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/73/Bertolt-Brecht.jpg/110px-Bertolt-Brecht.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/15/Lugosi_Bela.jpg/110px-Lugosi_Bela.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5c/Frederick_Soddy.jpg/110px-Frederick_Soddy.jpg)
- február 3. – Émile Borel francia matematikus, politikus (* 1871)
- február 13. – Jan Łukasiewicz lengyel matematikus, logikus és filozófus (̈* 1878)
- február 24. – Gerrit Smith Miller amerikai zoológus (* 1869)
- március 12. – Bolesław Bierut lengyel államfő, a Lengyel Egyesült Munkáspárt első titkára (* 1892)
- április 25. – Czapik Gyula egri érsek (* 1887)
- június 21. – Kreybig Lajos agrokémikus, talajtani kutató, az MTA tagja, Magyarország talajismereti térképezésének és a biológiai talajerőpótlás alkalmazásának elindítója (* 1879)
- július 7. – Gottfried Benn író, költő (* 1886)
- július 9. – Erdős Renée író, költő (* 1879)
- július 24. – Zemplén Géza kémikus, az MTA tagja (* 1883)
- augusztus 11. – Jackson Pollock, amerikai festőművész (* 1912)
- augusztus 14. – Bertolt Brecht színdarabíró, költő (* 1898)
- augusztus 16. – Lugosi Béla színész (* 1882)
- augusztus 20. – Nagy Emil ügyvéd, igazságügy miniszter. (* 1871)
- augusztus 29. – Szentiványi Lajos magyar ügyvéd, politikus, főispán, országgyűlési képviselő (* 1883)
- szeptember 11. – Giller János ügyvéd, földbirtokos, felvidéki magyar politikus, kultúraszervező, szlovákiai tartománygyűlési és magyarországi országgyűlési képviselő (* 1886)
- szeptember 22. – Frederick Soddy Nobel-díjas angol kémikus (* 1877)
- szeptember 29. – Pattantyús-Ábrahám Géza magyar gépészmérnök, egyetemi tanár, akadémikus professzor, nemzetközileg elismert tudós , Kossuth-díjas, az MTA tagja (* 1885)
- október 6. – Barta Ernő, magyar festő és grafikus (* 1878)
- október 7. – Pécsi József fotóművész, fényképészeti szakíró és szaktanár (* 1889)
- október 25. – Risto Ryti, finn politikus, köztársasági elnök (* 1889)
- október 26. – Kalamár József magyar munkásmozgalmi politikus, az 1956-os forradalom egyik áldozata a hatalmi oldalról (* 1895)
- október 26. – Kováts Ferenc gazdaságtörténész, közgazdász, az MTA tagja (* 1873)
- november 4. – Herhoff György géplakatos, az 1956-os forradalom békásmegyeri hősi halottja. (* 1931)
- november 6. – Gacs János magyar római katolikus pap, pápai kamarás, cserkész főtiszt, országgyűlési képviselő (* 1897)
- november 7. – Gérecz Attila, magyar költő, sportoló, forradalmár, 1956 (* 1929)
- november 7. – Jean-Pierre Pedrazzini francia fotóriporter (* 1927)
- november 19. – Falábú Jancsi a Corvin köz közelében zajlott harcok legendás tüzérparancsnoka és ágyúkezelője volt az 1956-os forradalom idején (* 1931)
- november 25. – Alekszandr Petrovics Dovzsenko szovjet (ukrán) filmrendező (* 1894)
- november 28. – Gundel Károly Gundel János fia, magyar vendéglős, gasztronómiai szakíró (* 1883)
- december 12. – Geyer Stefi hegedűművésznő (* 1881)
- december 14. – Juho Kusti Paasikivi, finn politikus, köztársasági elnök (* 1870)
- december 22. – Nicolae Labiș román költő (* 1935)
- december 22. – Cs. Sebestyén Károly magyar etnográfus, a szegedi múzeumban Móra Ferencnek 20 éven keresztül bizalmas munkatársa, 1934–1936 között a Somogyi Könyvtár és Városi Múzeum megbízott igazgatója, a Műemlékek Országos Bizottságának levelező tagja, a szegedi egyetem tanára (* 1876)
- A Nobel-díjat a svéd Alfred Nobel alapította, 1901 óta adják át, melyet a Svéd Királyi Tudományos Akadémia ítél oda a tudomány, az irodalom és humanitárius területen kimagasló eredményt elért magánszemélyeknek, illetve intézményeknek.
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ a b c d e f g h Feitl István: A száműzött Rákosi. In.: Csorba László: A magyar történelem rejtélyei. Kossuth Kiadó Zrt., [Budapest], 2016, 43. oldal, ISBN 978-963-09-8458-4
- ↑ a b c d e f g h Baló–Lipovecz Lengyelország, 190. o.
- ↑ a b c d e f g h i Baló–Lipovecz Csehszlovákia, 151. o.
- ↑ a b c d e f g h Baló–Lipovecz Jugoszlávia, 170. o.
- ↑ (2012) „Horthy Miklós életpályájának krónikája” 5-6. szám, Kiadó: História folyóirat.
- ↑ a b c d e f g h i j k l m n o p q Egedy Gergely: A szuezi epizód. In.: Rubicon. XXX. évf., 330-331. (2019/2-3.) sz., 66-71. oldal, ISSN 0865-6347
- ↑ Knopp, Guido: Hitler segédei. Magyar Könyvklub, Budapest, 2001, ISBN 963 547 382 6, 357. oldal
- ↑ Nádori Attila et al.: Britannica Hungarica Nagylexikon. 13. köt., IMP-JÓK, Kossuth Kiadó, Budapest, 2013, ISBN 978-963-09-6807-2, 11. oldal
- ↑ Nádori Attila et al.: Britannica Hungarica Nagylexikon. 10. köt., GÉP-GYÓ, Kossuth Kiadó, Budapest, 2012, ISBN 978-963-09-6804-1, 160. oldal
- ↑ Kecskés Gusztáv: A NATO és az 1956-os magyar forradalom. In.: História. XXV. évf., 5-6. sz., 3. p.
- ↑ Földrengés Dunaharasztin. In.:fn.hu
- ↑ Bölöny–Hubai 180. o.
- ↑ a b c d Helgert Imre: 165 év krónikája – A Budapesti Honvéd Helyőrség Parancsnokságai 1848-tól napjainkig (1945–1990) (3). In.: Honvédségi Szemle. 141. évf., 2013/6. sz., 116-117. p.
- ↑ Bölöny–Hubai 180-181. o.
- ↑ Felfüggesztették a Népszabadság kiadását (magyar nyelven). index, 2016. október 8. (Hozzáférés: 2016. október 10.)
- ↑ Bölöny–Hubai 112. o.
- ↑ Bölöny–Hubai 113. o.
- ↑ Diószegi István-Harsányi Iván-Németh István: 20. századi egyetemes történet. 3. köt., 1945–1995. Európán kívüli országok. Korona Kiadó, Budapest, 1997. 230. p. (ISBN 963-8153-90-3)
- ↑ Izrael, az első hét évtized. In.: HVG. XXXX. évf., 2018/20. (2027.) szám, 35. oldal, ISSN 1217-9647
- ↑ Baló–Lipovecz Csehszlovákia, 151. o.
Források
[szerkesztés]- ↑ Baló–Lipovecz: Baló György–Lipovecz Iván. Tények Könyve '92. Ráció Kiadó Kft., [Budapest] (1992)
- ↑ Bölöny–Hubai: Bölöny József–Hubai László. Magyarország kormányai 1848–2004. 5., bővített és javított kiadás. Akadémiai Kiadó, Budapest (2004). ISBN 963 05 8106 X
A Wikimédia Commons tartalmaz 1956 témájú médiaállományokat.