Csanádalberti
Csanádalberti | |||
![]() | |||
A község evangélikus temploma | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Régió | Dél-Alföld | ||
Vármegye | Csongrád-Csanád | ||
Járás | Makói | ||
Jogállás | község | ||
Polgármester | Csjernyik Zoltán (független)[1] | ||
Irányítószám | 6915 | ||
Körzethívószám | 62 | ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 430 fő (2023. jan. 1.)[2] | ||
Népsűrűség | 27,35 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Terület | 15,32 km² | ||
Időzóna | CET, UTC+1 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
Csanádalberti weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Csanádalberti témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Csanádalberti község Csongrád-Csanád vármegye Makói járásában.
Fekvése
[szerkesztés]A település Csongrád-Csanád vármegye keleti, a Makói járás északi részén helyezkedik el, nem messze Békés vármegye határától. Szomszédai: észak felől Ambrózfalva, kelet felől Pitvaros, dél felől Csanádpalota, délnyugat felől pedig Királyhegyes. Nyugat felől az amúgy csaknem 20 kilométerre fekvő Makó városának nagy kiterjedésű északi külterületei határolják.
A település környékén terül el a védett természeti értékekkel rendelkező Csikóspuszta; a község határában folyik a Királyhegyesi-Szárazér.
Megközelítése
[szerkesztés]A kis településen kelet-nyugati irányban végighalad, annak főutcájaként a Tótkomlóstól Pitvarosig, majd onnan Makó-Rákosig húzódó 4426-os út, ezen érhető el mindhárom említett település irányából. A térséget érintő M43-as autópálya nyomvonalától légvonalban nagyjából 10 kilométerre, közúton valamivel nagyobb távolságra található; a sztráda apátfalvai és kövegy-csanádpalotai csomópontja is körülbelül egyforma messze van a községtől.
Vasútvonal nem érinti Csanádalbertit, a legközelebbi vasúti megállási pont a Mezőtúr–Battonya-vasútvonal Pitvaros község keleti szélén található Pitvaros megállóhelye, a központtól körülbelül 5 kilométerre.
Története
[szerkesztés]A község dohánykertészek letelepítésével jött létre; első lakói 1844-ben érkeztek Nagylakról, Pitvarosról és észak-magyarországi vármegyékből. Először Albertinek majd Kispitvarosnak nevezték a települést (1851); jelenlegi nevét 1898 óta viseli.
A 19. században a helyiek túlnyomó többsége evangélikus szlovák volt. A település az első világháborút követően, 1919 és 1920 között majd egy évig román megszállás alatt volt. A lakosság a 20. század első harmadára a kétszeresére emelkedett, de a nemzetiségi és felekezeti arányok változatlanok maradtak. 1927-ben nyílt meg az óvoda; ugyanebben az évben fejeződött be a Nagyatádi-féle földreform; a kiosztott házhelyeken egy évvel később már 33 új családi ház állt a Falusi Kislakásépítési Szövetkezet kölcsöneinek jóvoltából.
A falu nemzetiségi összetétele 1946-ban gyökeresen megváltozott: a csehszlovák-magyar lakosságcsere után az arányok megfordultak, és a Felvidékről kitelepített magyarok alkották a lakosság zömét. A 2001-es népszámláláson 27 csanádalberti lakos vallotta magát szlováknak.[3]
Az 1950-es megyerendezés után a feldarabolódott Csanád vármegyéből Csongrád megye makói járásához került; a község 1973-ban önállóságát elvesztette, és egészen 1990-ig a pitvarosi közös községi tanács társközsége volt. 1960-ban jött létre a Kossuth Mezőgazdasági Termelőszövetkezet; ez 1974-ben egyesült a pitvarosi Felszabadulás Mezőgazdasági Termelőszövetkezettel, amely napjainkban is műveli a község földterületének legnagyobb részét. Csanádalberti 1990-ben saját önkormányzatot választott.
Közélete
[szerkesztés]Polgármesterei
[szerkesztés]- 1990–1994: Kriska Pál (független)[4]
- 1994–1998: Szabó Lajos (független)[5]
- 1998–2002: Szabó Lajos (független)[6]
- 2002–2006: Szabó Lajos (független)[7]
- 2006–2010: Szabó Lajos (független)[8]
- 2010–2014: Csjernyik Zoltán (független)[9]
- 2014–2019: Csjernyik Zoltán (független)[10]
- 2019–2024: Csjernyik Zoltán (független)[11]
- 2024– : Csjernyik Zoltán (független)[1]
Népesség
[szerkesztés]Lakosok száma | 439 | 434 | 425 | 434 | 447 | 430 |
2013 | 2014 | 2017 | 2021 | 2022 | 2023 |
A község lakosságának 2001-ben 97,9%-a magyar, 1,7%-a cigány, 5,7%-a szlovák, 0,6%-a szlovén volt. A népesség 1,9%-a nem válaszolt vagy nemzetisége ismeretlen.
Csanádpalota felekezeti megoszlása 2001-ben a következőképpen alakult: 48% vallotta magát római katolikusnak, görögkatolikusnak 1,1%, református volt a település lakosságának 20,2%-a, evangélikus 10,7%-a. Más egyházhoz, felekezethez tartozott 1,1%, 18,1% nem volt vallásos. A lakosság 0,8%-a nem válaszolt, vagy ismeretlen volt a felekezeti megoszlása.
A 2011-es népszámlálás során a lakosok 78,3%-a magyarnak, 1,1% cigánynak, 0,2% németnek, 0,2% románnak, 0,4% szerbnek, 2,2% szlováknak mondta magát (21,5% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 34%, református 11,9%, evangélikus 6,5%, görögkatolikus 1,1%, felekezeten kívüli 22,1% (23,5% nem nyilatkozott).[12]
2022-ben a lakosság 88,4%-a vallotta magát magyarnak, 2,2% cigánynak, 2,2% szlováknak, 2% románnak, 0,2% szerbnek, 1,8% egyéb, nem hazai nemzetiségűnek (9,8% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). Vallásuk szerint 8,5% volt római katolikus, 7,8% református, 5,6% evangélikus, 0,9% görög katolikus, 0,7% egyéb keresztény, 6,7% egyéb katolikus, 26% felekezeten kívüli (43,8% nem válaszolt).[13]
Nevezetességei
[szerkesztés]- Községháza (1899)
- Evangélikus templom (1882)
- A település alapításának 150. évfordulójára emlékező obeliszk (1994)
- Első világháborús emlékmű
- Nádtetős házak a Petőfi utcában
- Négy kopjafa, Oklánd község ajándéka
- Székelykapu a község központjában
- Az 1848-as forradalom emléktáblája
- Természeti vonzerőt jelent Csikóspuszta, ahol jelentős túzok-, rétisas-, fecske-, egerészölyv-, vércse- és gyurgyalagpopuláció él. Megtalálható az ősgyep, a tavaszi hérics és a kamilla is.
- Az 1945 utáni csehszlovákiai kitelepítésétől az 1972-ben bekövetkezett haláláig tartó időben itt gyógyított Mészáros Ferenc természetgyógyász, akit VI. Pál pápa apostoli áldásban részesített.
Források
[szerkesztés]- A Magyar Köztársaság Helységnévtára. Központi Statisztikai Hivatal, 2009
- Csongrád megye építészeti emlékei. Szerk. Tóth Ferenc dr. Szeged: Csongrád Megyei Önkormányzat. 2000. ISBN 963 7193 28 6
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ a b Csanádalberti települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Nemzeti Választási Iroda, 2024. június 9. (Hozzáférés: 2024. augusztus 16.)
- ↑ Magyarország helységnévtára (magyar és angol nyelven). Központi Statisztikai Hivatal, 2023. október 30. (Hozzáférés: 2023. november 5.)
- ↑ A 2001-es népszámlálás nemzetiségi adatsora
- ↑ Csanádalberti települési választás eredményei (magyar nyelven) (txt). Nemzeti Választási Iroda, 1990 (Hozzáférés: 2020. február 21.)
- ↑ Csanádalberti települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 1994. december 11. (Hozzáférés: 2019. december 3.)
- ↑ Csanádalberti települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 1998. október 18. (Hozzáférés: 2020. március 7.)
- ↑ Csanádalberti települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2002. október 20. (Hozzáférés: 2020. március 7.)
- ↑ Csanádalberti települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2006. október 1. (Hozzáférés: 2020. március 7.)
- ↑ Csanádalberti települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2010. október 3. (Hozzáférés: 2011. november 27.)
- ↑ Csanádalberti települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Nemzeti Választási Iroda, 2014. október 12. (Hozzáférés: 2020. március 7.)
- ↑ Csanádalberti települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Nemzeti Választási Iroda, 2019. október 13. (Hozzáférés: 2024. július 26.)
- ↑ Csanádalberti Helységnévtár
- ↑ Csanádalberti Helységnévtár
További információk
[szerkesztés]- Csanádalberti Makó város honlapján
- Csanádalberti látnivalói - A Maroshátság honlapja
- Čanádalbert dnes očami potomkov zo Slovenska – a településről szóló cikk a magyarországi szlovákok oslovma.hu oldalán. (szlovák, hozzáférés: 2012. július 16.)