Сепоји
Сепоји[1][2] (енгл. Sepoy), пешаци-најамници наоружани ватреним оружјем у служби индијских владара и Британске источноиндијске компаније у периоду од 17. до краја 19. века.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f7/Two_Seapoy_Officers%3B_A_Private_Seapoy.jpg/220px-Two_Seapoy_Officers%3B_A_Private_Seapoy.jpg)
Историја
уредиРеч сепоји је индијски облик персијске речи спахије, што значи војници, иако се у Индији није користио за феудалну коњицу (она се у Индији називала термином совари), већ за најамничку пешадију наоружану пушкама спредњачама (од мускета фитиљача до кремењача и капислара). Овај термин најчешће се користи за приватне колонијалне трупе Британске источноиндијске компаније, које су од почетка 18. века до Индијског устанка 1857. године биле регрутоване међу индијским домороцима, али наоружане и обучене на европски начин, под командом европских официра.[3]
Приватна војска Компаније била је веома велика, подељена на Бенгалску, Мадраску и Бомбајску армију, састављне од европских и сепојских (домородачких) пукова. Сепојски пукови били су величине батаљона, са 8-10 чета укупне снаге око 1.000 индијских пешадинаца и 10-20 европских официра. Пошто је европских официра било сувише мало, главни командни кадар ових јединица били су индијски подофицириː
- наик, каплар,
- хавилдар, наредник,
- џемадар, заповедник вода,
- субедар, помоћник заповедника чете,
- старији субедар, помоћник заповедника батаљона.[3]
Побуна сепоја (1857)
уредиНезадовољна смањењем плата, службом у иностранству (Први англо-авганистански и Први англо-бурмански рат) и војним реформама које су се косиле са хиндуистучком религијом, већина сепоја у Бенгалској армији (49 до укупно 74 батаљона) побунила у периоду 10. маја-25. јула 1857.[4] и започела устанак против британске власти (познат у Европи под именом Побуна сепоја) који је захватио читаву северну Индију и трајао пуне две године. Након угушења устанка, владавина Компаније у Индији и њена приватна војска су укинуте 1858, а Индија је претворена у британску крунску колонију, иако је термин сепоји остао у употреби за домородачку пешадију у Британској Индији све до осамдесетих година 19. века.[5]
Види још
уредиИзвори
уреди- ^ Пејановић 1972, стр. 411.
- ^ Енгелс 1960, стр. 681.
- ^ а б Рам 1970, стр. XXII-XXVIII.
- ^ Турнбурн 2015, стр. 102-104.
- ^ Принкелмајер 1972, стр. 563.
Литература
уреди- Engels, Fridrih (1960). Izabrana vojna dela. 2. Beograd: Vojno delo.
- Пејановић, Милутин (1972). „Колонијализам”. Ур.: Гажевић, Никола. Војна енциклопедија. 4 (2. изд.).
- Прикелмајер, Иванка (1972). „Индија, Индијски устанци”. Ур.: Гажевић, Никола. Војна енциклопедија. 3 (2. изд.).
- Sita Ram (1970). Lunt, James, ур. From Sepoy to Subedar: being the life and adventures of Subedar Sita Ram, a native officer of the Bengal army, written and related by himself [Од сепоја до субедараː живот и доживљаји субедара Сита Рама, које је написао он сам] (This ed., 1. Engl. ed. 1873 изд.). London: Routledge & Kegan Paul. ISBN 978-0-7100-6764-7.
- Thurburn, E.A. (2015). Reminiscences of the Indian Rebellion of 1857-1858 [Сећања на Индијску побуну 1857-58, написао Е. А. Турнбурн]. London: Palala Press. ISBN 9781340672362.