Баня (архітектура)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cc/%D0%A2%D1%80%D0%BE%D1%97%D1%86%D1%8C%D0%BA%D0%B0_%D1%86%D0%B5%D1%80%D0%BA%D0%B2%D0%B0_%D0%9C%D0%B5%D0%B6%D0%B8%D1%80%D1%96%D1%86%D1%8C%D0%BA%D0%BE%D0%B3%D0%BE_%D0%BC%D0%BE%D0%BD%D0%B0%D1%81%D1%82%D0%B8%D1%80%D1%8F.jpg/220px-%D0%A2%D1%80%D0%BE%D1%97%D1%86%D1%8C%D0%BA%D0%B0_%D1%86%D0%B5%D1%80%D0%BA%D0%B2%D0%B0_%D0%9C%D0%B5%D0%B6%D0%B8%D1%80%D1%96%D1%86%D1%8C%D0%BA%D0%BE%D0%B3%D0%BE_%D0%BC%D0%BE%D0%BD%D0%B0%D1%81%D1%82%D0%B8%D1%80%D1%8F.jpg)
Ба́ня — гранчаста або кругла в плані форма даху над куполом чи барабаном храмової споруди; іноді — те саме, що купол.
Згідно з однією з версій, слово баня (а з ним і «банька», «банка») може бути пов'язані з прасл. banja («лазня») через низку семантичних зсувів: «місце для миття» > «ємність для миття» > «ємність», «посудина» > «схожий елемент будови». Але ця думка поділяється не всіма мовознавцями[1].
Бані можуть мати такі форми:
- гриб — у Візантії, кількох східних і європейських країнах
- груша — в Україні та багатьох інших європейських країнах, елемент архітектури бароко
- конус і парасолька — переважно в країнах Кавказу
- півсфери — у багатьох європейських країнах
- цибулина — в Росії та деяких країнах Південної Азії, національна риса російської архітектури
- шолом — в Індії, Середній Азії та Київській Русі
- обеліск — елемент архітектури класицизму та ампіру
Форми бані співіснували з наметовими покриттями і шпилями або сполучались з ними, зокрема в архітектурі бароко, чим досягались примхливі обриси й напружені силуети.[2]
Глибокий перехват під банею називається ковніром[3].
Цей розділ не містить посилань на джерела. |
Щодо еволюції форм давньоруських бань у XIX столітті узвичаїлися стереотипи, що протрималися до кінця XX століття:
- «візантійська» посклепінна форма купольних покриттів мала місце в більшості князівств домонгольської Русі (Київ, Чернігів, Смоленськ та ін.);
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/38/USA-Saratoga-Orthodox_Church_of_Saint_Nicholas-Dome-2.jpg/220px-USA-Saratoga-Orthodox_Church_of_Saint_Nicholas-Dome-2.jpg)
- шоломоподібні бані переважали в домонгольському Володимиро-Суздальському князівстві, потім така форма бань була сприйнята в Тверському і Московському великих князівствах, а потім і в централізованій Російській державі;
- цибулинні бані з'явилися (епізодично) у другій половині XVI століття (в Москві), а в XVII столітті стали масовим явищем.
У середині XX століття Б. О. Рибаков і М. М. Воронін вперше поставили під сумнів ці стереотипи. На рубежі XX і XXI століть ряд їх припущень обґрунтував С. В. Заграєвський. Сучасний погляд на генезис давньоруських бань такий:
- у домонгольський час повсюдно (в тому числі і в північно-східній Русі) поширені найпростіші посклепінні покриття, існування будь-яких декоративних купольних покриттів не доведено;
- з другої половини XIII до кінця XVI століття повсюдно поширені цибулинні бані, в тому числі в шатровому зодчестві XVI століття. Посклепінні покриття домонгольського часу теоретично могли зберігатися на деяких другорядних храмах, але до кінця XVI століття вони вже були повсюдно замінені на цибулинні. Існування будь-яких інших форм купольних покриттів (шоломоподібного, парасолькового, конусоподібного та ін.) не доведено.
- з кінця XVI до середини XVII століття повсюдно поширені цибулинні бані, в тому числі в шатровому зодчестві, існування будь-яких інших форм купольних покриттів не доведено.
- із середини XVII до кінця XVIII століття на багатьох храмах цибулинні бані замінюються шоломоподібними з метою стилізації «під старовину», в більшості випадків через кілька десятиліть на цих храмах знову зводяться цибулинні бані.
Відповідно до сучасних уявлень, цибулинні бані були винайдені в Стародавній Русі без будь-яких зовнішніх впливів або запозичень (ніде в світі цибулинні бані не з'явилися раніше, ніж на Русі).
-
Грушеподібні куполи у Києві характерні для української архітектурної традиції
-
Грушеподібний бароковий купол у Ніжині
-
Грушеподібні куполи, Вінниця
-
Грушеподібні куполи, Чернігів
-
Грушеподібні куполи, Прага, Чехія
-
Шоломоподібні куполи, Зимне, Україна
-
Напівсферичний купол сполучений з цибулястим завершенням, Андріївська церква, Київ
-
Цибулясті бані, Росія
-
Конусна баня церкви Святого Саркіса в Аштараку, Вірменія
-
Півсферична баня собору Санта-Марія-дель-Фйоре, Флоренція
-
Гранована цибулинна баня, будинок Сікачова, Павловський Посад
-
Пірамідальна баня, Копенгаген
- ↑ Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 1985. — Т. 2 : Д — Копці / Ін-т мовознавства ім. О. О. Потебні АН УРСР ; укл.: Н. С. Родзевич та ін. — 572 с.
- ↑ Тимофієнко В. І. Архітектура і монументальне мистецтво: Терміни та поняття / Академія мистецтв України; Інститут проблем сучасного мистецтва. — К. : Видавництво Інституту проблем сучасного мистецтва, 2002. — 472 с. — ISBN 966-96284-0-7.
- ↑ Ковнір // Тимофієнко В. І. Архітектура і монументальне мистецтво: Терміни та поняття / Академія мистецтв України; Інститут проблем сучасного мистецтва. — К. : Видавництво Інституту проблем сучасного мистецтва, 2002. — 472 с. — ISBN 966-96284-0-7.
- Словник термінів [у:] Ричков П. А., Луц В. Д. Архітектурно-мистецька спадщина князів Острозьких. Київ 2002. ISBN 966-575-035-6 [сторінка?]
- Таненбаум А. С. Глава // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп. т.). — СПб., 1890—1907. (рос. дореф.) [сторінка?]
- Заграевский С. В. Формы глав (купольных покрытий) древнерусских храмов. [Архівовано 16 січня 2013 у Wayback Machine.] (рос.)
- Воронин Н. Н. Архитектурный памятник как исторический источник (заметки к постановке вопроса). [Архівовано 6 травня 2020 у Wayback Machine.] (рос.)
![]() |
Це незавершена стаття про архітектуру. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
![]() |
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Баня (архітектура) |
|