Берладська земля
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/43/Kingdom_of_Galicia_Volhynia_Rus%27_Ukraine_1245_1349.jpg/150px-Kingdom_of_Galicia_Volhynia_Rus%27_Ukraine_1245_1349.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/4/42/Kyivan_Rus-6.png/220px-Kyivan_Rus-6.png)
Берладська земля (Берладь) — історична назва території між Дністром, Карпатами, Дунаєм та Чорним морем. На півночі межувала з Шипинською землею.
Названа походить від річки Бирладь, та містечка біля неї (Бирлад), що було центром землі.
Виникла на землях літописних уличів та тиверців. У 1116 г. великий князь Володимир Мономах ще контролює дані території і «посла Ивана Воитишича, и посажа посадники по Дунаю»[1].
У 12—13 ст.ст. — територія, контрольована Галицько-Волинським князівством. Від кін. 13 ст. на цих землях формується Молдовське князівство.
У цій місцевості крім Берладі розвивались міста Білгород, Яський торг на Пруті, Сочава, Серет, Малий Галич, Баня та інші. Тут переховувався небіж галицького князя Володимирка Володаревича — Іван Берладник після невдалої спроби 1145 року відібрати Галич у дядька.
Немає підстав вважати, що існувало Берладське князівство, як думало багато істориків XIX-го та 1-ї половини XX-го століть. Берладська земля була населена вільними людьми з багатьох давньоруських земель, втікачами від князів і бояр або просто шукачами пригод.
Берладська земля була густо населена: 6 тис. берладників 1158 року підтримали Івана Ростиславича у війні проти галицького князя Ярослава Володимировича, а 1159 року берладники ненадовго заволоділи київським портом Олешшя на Нижньому Дніпрі. Берладська земля була місцем життя берладників.
- ↑ Суляк С. Русины в истории: прошлое и настоящее // Русин. - 2007, №4 (10). - С. 29-56.
- Мохов Н. А. Молдавия эпохи феодализма. — Кишинёв: Картя Молдовеняскэ, 1964. — С. 82—84.
- Ипатьевская летопись // Полное собрание русских летописей. — Т. II. — С. 497.
- М.Котляр. Берладь, місцевість [Архівовано 10 березня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2003. — Т. 1 : А — В. — С. 238. — ISBN 966-00-0734-5.
![]() |
Це незавершена стаття з історії України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
![]() | Ця стаття потребує додаткових посилань на джерела для поліпшення її перевірності. (серпень 2013) |