Аксели Гален-Калела
Аксели Гален-Калела Akseli Gallen-Kallela | |
финландски художник | |
![]() | |
Роден | |
---|---|
Починал | |
Стил | националистически романтизъм, реализъм, символизъм |
Академия | Академия Жулиан |
Аксели Гален-Калела в Общомедия |
Аксели Валдемар Гален-Калела (на фински: Akseli Gallen-Kallela) е художник, известен със стенописите си и забележителните илюстрации към книгата „Седем братя“ на Алексис Киви и финландския епос „Калевала“ (познат на български в блестящия превод на Нино Николов).
Биография
[редактиране | редактиране на кода]Роден е на 26 април 1865 г. в Пори, Финландия. От 1884 г. учи изящни изкуства в Париж, в „Академията Жулиан“. Във френската столица се сприятелява с живописците Алберт Еделфелт (Финландия) и Адам Дьорнбергер (Норвегия) и с шведския писател Август Стриндберг. През 1895 г. прави в Берлин обща изложба с Едвард Мунк.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bc/Portrait_of_Akseli_Gallen-Kallela_during_the_Finnish_Civil_War_%2833894864120%29.jpg/200px-Portrait_of_Akseli_Gallen-Kallela_during_the_Finnish_Civil_War_%2833894864120%29.jpg)
През 1900 г., като вече утвърден художник-реалист, комуто обаче не е чужд и експресионизмът, Гален-Калела рисува стенописите за финландския павилион на Световното изложение в Париж. През 1918 пак на него е възложен дизайнът на знамената, гербовете и униформите на независима Финландия. Автор е и на бароковите фрески в Националния музей в Хелзинки.
Аксели Гален-Калела е един от най-космополитните представители на финландското изкуство. Освен в родината си и във Франция, дълги периоди от време живее в Африка и Северна Америка.
Умира на 7 март 1931 г. от пневмония в Стокхолм, на път към дома си от Копенхаген, където е изнасял лекция.
Едно от трите му деца, синът му Йорма Гален-Калела (1898-1939), също става художник, но неговата обещаваща кариера завършва през Зимната война, когато бива убит от съветски войници.
Галерия
[редактиране | редактиране на кода]-
„Момче и гарван“ (1884)
-
„Старица с котка“ (1885)
-
„Démasquée“ (1888)
-
„Парижанка“ (1888)
-
„Автопортрет“, 1893
-
„Калевала“: защитата на Сампо (1896)
-
„Калевала“: майката на Леминкейнен (1897)
-
„Небе“ (1904)
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]В Общомедия има медийни файлове относно Аксели Гален-Калела
- ((en)) Сайт на музея на Гален-Калела Архив на оригинала от 2017-12-06 в Wayback Machine.
- ((en)) Petri Liukkonen, Подробна биобиблиография на Гален-Калела, Books and Writers (kirjasto.sci.fi). Архивирано
|