лик
Облик
лик (български)
ед.ч. | лик | |
---|---|---|
непълен член | ли·ка | |
пълен член | ли·кът | |
мн.ч. | ли·ко·ве | |
членувано | ли·ко·ве·те | |
бройна форма | ли·ка | |
звателна форма | — |
Съществително нарицателно име, мъжки род, тип 1
- Лице, образ, портрет.
- Сурвакарска маска.
Етимология
Среща се в сръб. лик „фигура, образ, лице“, словен. lik „фигура, образ, лице“, рус. остар., укр. остар. лик „лице“, праслав. *likъ. Поради палатализацията *likъ > *lice думата е с първоначален ī-вокализъм, което прави сравнението със старопрус. laygnan, ирл. lecco „буза“ (ИЕ *leik-) несигурно. Вероятно заета от герм. *līka- в гот. līks „тяло“, ga-līk-s „подобен“, старосканд. līk „тяло“, līk-r „е��накъв“, което е сродно с лит. lygus „еднакъв“, латв. līdzīgs „подобен“ (БЕР-3, с. 397-398). Абсурдно е да се предположи, че *likъ е производна на *liti „лея“, т.е. „отлята форма“ като *obrazъ от *rězati.
Фразеологични изрази
Превод
|
|
Синоними
- лице, образ, физиономия
- облик, външност, изражение, изображение, картина, портрет, фотография
- статуя, фигура, подобие