Abant (rei)
Tipus | personatge mitològic grec ![]() |
---|---|
Dades | |
Gènere | masculí ![]() |
Família | |
Cònjuge | Aglàia ![]() |
Mare | Hipermnestra ![]() |
Pare | Linceu ![]() |
Fills | Acrísios, Pretos, Eidomene i Arethusa (en) ![]() ![]() |
Altres | |
Càrrec | rei d'Argos ![]() |
Abant (en grec antic Ἄβας) va ser el dotzè rei llegendari d'Argos, fill de Linceu i Hipermnestra i net de Dànau. És l'avantpassat de Perseu i el seu llinatge.
Es va casar amb Ocàlia de la que va tenir dos fills bessons, Acrísios i Pretos, i una filla, Idòmene, que es casà amb Amitàon. Va fundar Abae a Fòcida i Argos a Tessàlia i fou un anomenat conqueridor.[1]
Higí explica que quan Dànau va morir, Abant va ser el primer que ho anuncià al seu pare Linceu. Linceu va mirar al seu entorn buscant alguna cosa per a obsequiar-lo, i va veure un escut que Dànau havia consagrat a Hera i que havia portat en la seva joventut. El va desclavar i el va entregar a Abant, i va establir uns jocs que se celebraven cada quatre anys, els "Jocs de l'escut d'Argos", i on els atletes guanyadors no rebien una corona sinó un escut.[2]
Després de la seva mort, una revolta del poble fou sufocada només ensenyant el seu escut. Fou l'origen de la dinastia dels Abantiades d'Argos.[1]
Referències
[modifica]- ↑ 1,0 1,1 Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 1. ISBN 9788496061972.
- ↑ Higinio. Fábulas mitológicas. Madrid: Alianza, 2009, p. 199-200. ISBN 9788420650722.