Black is Beltza II: Ainhoa
![]() Cartell internacional | |
Fitxa | |
---|---|
Direcció | Fermin Muguruza ![]() |
Guió | Fermin Muguruza, Harkaitz Cano Jauregi i Isa Campo ![]() |
Música | Mursego ![]() |
Fotografia | Mariona Omedes i Regàs ![]() |
Distribuïdor | Barton Films ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | Espanya i Argentina ![]() |
Estrena | 2022 ![]() |
Durada | 86 min ![]() |
Versió en català | ![]() |
Lloc web | blackisbeltza.eus ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |
Black is Beltza II: Ainhoa és una pel·lícula d'animació de thriller polític del director de cinema Fermin Muguruza.[1] És el punt de partida de la novel·la gràfica homònima il·lustrada per Susanna Martín i la segona part de Black is Beltza (2018).[2] La banda sonora inclou temes de grups com Kortatu, RIP, Barricada o Cicatriz. Es va estrenar al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 2022 davant de 3.000 persones que ompliren el Velòdrom d'Anoeta.[3] En un moment de l'estrena tothom es va posar dempeus per a cantar «Lau Haizetara», el tema principal de a banda sonora original del film, que Imanol Larzabal va publicar després de tornar de l'exili.[4]
Argument
[modifica]Ainhoa va néixer a La Paz, després que la seva mare Amanda fos assassinada en un atemptat parapolicial, i va créixer a Cuba. L'any 1988, amb 21 anys, viatja al País Basc per a descobrir la terra del seu pare Manex. Enmig d'un context repressiu i insurgent, coneix la periodista Josune i la seva colla d'amics. Quan un d'ells mor per una sobredosi d'heroïna, Ainhoa i Josune s'embarcaran en un viatge iniciàtic pel Líban, Kurdistan, Afganistan i la ciutat de Marsella.[5] Són els últims anys de la Guerra Freda i ambdues s'endinsaran en el submón en què les xarxes de narcotràfic conviuen amb les intrigues polítiques[6] i les drogues s'utilitzen per a la guerra bruta contra la dissidència política en contexts diversos.[7]
- Maria Cruickshank
- Itziar Ituño Martínez
- Antonio de la Torre Martín
- Ariadna Gil
- Eneko Sagardoy Mujika
- Miren Gaztañaga
- Manex Fuchs
- Darko Perić
Premis i reconeixements
[modifica]Any | Premi | Categoria | Nominació | Resultat | Ref. |
---|---|---|---|---|---|
2023 | Premis Goya | Millor pel·lícula d'animaciól | Hugo Castro i Jone Unanua | Nominats | [9] |
Millor pel·lícula | Hugo Castro i Jone Unanua | Candidats | |||
Millor direcció | Fermin Muguruza | Candidat | |||
Millor guió original | Fermin Muguruza, Harkaitz Cano i Isa Campo | Candidats | |||
Millor direcció de producció | Gabriela De Sa Souza, Miren Berasategi i Octavio Nadal | Candidats | |||
Millor direcció artística | Beñat Beitia i Pablo Javier Spurchisi | Candidats | |||
Millor muntatge | Dani Azpitarte | Candidat | |||
Millor so | Fermin Muguruza, Xanti Salvador i Víctor Sánchez | Candidats | |||
Millors efectes especials | Norman Ruiz | Candidat |
Referències
[modifica]- ↑ «Días de cine: Días de Cine:Black is Beltza II: Ainhoa» (en castellà). RTVE Play, 30-09-2022. [Consulta: 1r octubre 2022].
- ↑ «El còmic de 'BLACK IS BELTZA II: AINHOA' arriba en català de la mà de Pol·len Edicions». Llibertat.cat, 21-07-2022. [Consulta: 1r octubre 2022].
- ↑ González Izagirre, Iker. «'Black is Beltza II: Ainhoa' llega a la cartelera de Zaragoza» (en castellà). AraInfo, 30-09-2022. [Consulta: 1r octubre 2022].
- ↑ Gual, Joan Miquel. «L'estigma ‘etarra’ es fa servir constantment per desacreditar lluites com el feminisme actual». Directa, 13-10-2022. [Consulta: 13 octubre 2022].
- ↑ Landaluze, Koldo. ««Black is Beltza II: Ainhoa», la personal e insurgente celebración vital de FermIn Muguruza» (en castellà). Naiz.eus, 04-02-2022. [Consulta: 1r octubre 2022].
- ↑ «Donostia Zinemaldia» (en basc). [Consulta: 1r octubre 2022].
- ↑ Azzouzi, Alaaddine; Ardévol, Clara. «L'heroïna és una eina de la guerra bruta i no només al País Basc». Vilaweb, 06-10-2022. [Consulta: 13 octubre 2022].
- ↑ Portero, Andrés. «La película 'Black is beltza II', de Fermín Muguruza, también tendrá cómic» (en castellà). Deia, 22-05-2020. [Consulta: 14 març 2023].
- ↑ «Black is Beltza II: Ainhoa » Premios Goya 2023» (en castellà). PremiosGoya.com. [Consulta: 10 desembre 2022].