Clinohumita
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | Mg9(SiO₄)₄F₂ |
Epònim | sistema monoclínic i humita ![]() |
Localitat tipus | Mont Somma, complex volcànic Somma-Vesuvi, Província de Nàpols, Campània, Itàlia |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.AF.55 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.AF.55 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | VIII/A’.04 ![]() |
Dana | 52.3.2d.1 |
Heys | 17.1.12 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Estructura cristal·lina | a = 13,71Å; b = 4,75Å; c = 10,29Å; β = 100,83° |
Duresa | 6 |
Color de la ratlla | blanc ![]() |
Propietats òptiques | biaxial (+) |
Índex de refracció | nα = 1,623 a 1,702 nβ = 1,636 a 1,709 nγ = 1,651 a 1,728 |
Birefringència | δ = 0,028 |
Angle 2V | mesurat: 52° a 90°, calculat: 64° a 88° |
Dispersió òptica | feble |
Impureses comunes | Fe, Ti, Al, Mn, Ca, (OH) |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) ![]() |
Any d'aprovació | 1876 |
Símbol | Chu ![]() |
Referències | [1] |
La clinohumita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la humita. Va rebre el seu nom al segle xix per Alfred Des Cloizeaux en al·lusió a la seva estructura cristal·lina monoclínica i per la seva relació amb la humita.
Característiques
[modifica]La clinohumita és un silicat de fórmula química Mg9(SiO₄)₄F₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6. És l'anàleg amb fluor de l'hidroxilclinohumita, i pot ésser confosa amb la condrodita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la clinohumita pertany a «9.AF - Nesosilicats amb anions addicionals; cations en [4], [5] i/o només coordinació [6]» juntament amb els següents minerals: sil·limanita, andalucita, kanonaïta, cianita, mullita, krieselita, boromullita, yoderita, magnesiostaurolita, estaurolita, zincostaurolita, topazi, norbergita, al·leghanyita, condrodita, reinhardbraunsita, kumtyubeïta, hidroxilcondrodita, humita, manganhumita, sonolita, hidroxilclinohumita, leucofenicita, ribbeïta, jerrygibbsita, franciscanita, örebroïta, welinita, el·lenbergerita, sismondita, magnesiocloritoide, ottrelita, poldervaartita i olmiïta.
Formació i jaciments
[modifica]Va ser descoberta al mont Somma, al complex volcànic Somma-Vesuvi, a dins de la província de Nàpols (Campània, Itàlia). La clinohumita es troba àmpliament distribuïda per tot el planeta. Als territoris de parla catalana únicament ha estat trobada a les mines de Costabona, a Prats de Molló-la Presta (Pirineus Orientals).
Referències
[modifica]- ↑ «Clinohumite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 octubre 2017].