Cultura de Bromme
![]() ![]() | |
Tipus | cultura arqueològica ![]() |
---|---|
Part de | paleolític superior ![]() |
Geografia | |
Originari de | Dinamarca, Suècia i Alemanya ![]() |
La cultura de Bromme és una cultura arqueològica del Paleolític superior tardà. Té una cronologia de c. 11.600 - 9.800 aC, que correspon a la segona meitat de l'oscil·lació d’Allerød.[1]
En aquesta època, els rens eren les preses més importants, però la gent de la cultura de Bromme també caçava ants, goluts i castors. El paisatge era una combinació de taiga i tundra.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/50/Bromme_point.png/96px-Bromme_point.png)
La cultura rep el nom d’un jaciment situat a Bromme, a l’oest de Zelanda, i apareix al registre arqueològic de diversos jaciments de Dinamarca i Slesvig-Holstein. A Suècia, apreix en un dels assentaments més antics del país coneguts a Segebro, prop de Malmö.
Es caracteritza per la utilització d'ascles lítiques contundents que servien per a l'ús de tot tipus d'eina, principalment alenes, rascadors i puntes espigades. No s’ha trobat cap destral de pedra.
La cultura de Bromme i la cultura ahrensburguiana són tan similars que s’ha proposat classificar-les com una de sola, sota l'etiqueta de cultura de Lyngby; en aquest cas la cultura de Bromme se la reconeixeria com una branca nord més antiga dins de la mateixa cultura d'Ahrensburg.
Paleoclima
[modifica]Cap al 11.800 aC va començar un nou període càlid anomenat Allerød.[2] La temperatura estival va augmentar fins als 13-14 ° C.[2] Totes les terres baixes del nord d'Europa formaven una àrea continental des l'oest d'Anglaterra fins al llac de gel del Bàltic (més tard el mar Bàltic);[2] Bornholm no tenia sortida al sud. Grans parts de la tundra s’envaïren gradualment a favor d'un bosc de bedolls obert. A més del bedoll, al bosc hi eren presents altres especies com el sorbus, el trèmol, el salze o el pi;[2] el sòl del bosc obert proporcionava bones oportunitats de creixement per a herbes i pastures que oferien aliment a la vida salvatge.
La vida salvatge consistia principalment en ramats de rens, ants i de cérvols gegants irlandesos.[3]
Referències
[modifica]- ↑ Jensen, 2001, p. 58.
- ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 Jensen, 2001, p. 66.
- ↑ Jensen, 2001, p. 67.
Bibliografia
[modifica]- Eriksen, Berit Valentin «Reconsidering the geochronological framework of Lateglacial hunter-gatherer colonization of southern Scandinavia» (en anglès). Jutland Archaeological Society Publications, 39, 2002, pàg. 25-41.
- Jensen, Jørgen. Danmarks Oldtid, Stenalder 13.000-2.000 f.Kr. (en danès). Gyldendal, 2001. ISBN 87-00-49038-5.
- Larsson, Lars «Neue Fundplätze der Späteiszeit im südlichen Schweden» (en alemany). Archäologisches Korrespondenzblatt, 23, 3, 1993. ISSN: 0342-734X.