De la Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure
IEC 62471 és una normativa internacional (creada per l'IEC) de seguretat fotobiològica de sistemes o dispositius que emeten radiació lluminosa. S'entén seguretat fotobiològica com la part de la seguretat que afecten a la vista i a la pell. Cal evitar condicions que portin a estats potencialment perillosos. La darrera versió de la norma es pot esbrinar aquí.[1]
- La norma IEC 62471 defineix els límits d'exposició, tècniques de mesura de referència i esquemes de classificació per a l'avaluació i control dels riscos fotobiològics de totes les fonts de radiació òptica de tipus incoherent i de gran amplada de banda.[2]
- Inclou els dispositius Led però no així els làser.
- Les longituds d'ona van de 200 nm a 3000 nm.
Riscos de la radiació segons la norma
[modifica]
Risc
|
Longitud d'ona
|
Problemes a al Vista
|
Problemes a la Pell
|
Llum ultaviolada
|
200-400 nm
|
Conjuntivitis, cataractes
|
Elastosi
|
Raig UVA
|
315-400 nm
|
Cataractes
|
-
|
Llum blava retinal
|
300-700 nm
|
Retinitis
|
-
|
Llum termal
|
380-1400 nm
|
Retina cremada
|
-
|
Llum infrarroja
|
780-3000 nm
|
Còrnia cremada
|
-
|
Llum tèrmica
|
380-3000
|
-
|
Pell cremada
|
Classificació de riscos segons la norma
[modifica]
Grup de risc
|
Descripció
|
Exempte
|
Sense cap perill fotobiològic
|
Grup 1 (baix risc)
|
Sense perill fotobiològic en condicions normals
|
Grup 2 (risc moderat)
|
No hi ha perill si no hi ha exposició directa
|
Grup 3 (alt risc)
|
Perill fotobiològic fins i tot en exposició momentània
|