Labuissière
Localització | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Estat | Bèlgica | ||||
Regió | Valònia | ||||
Província | Hainaut | ||||
Districte | districte de Thuin | ||||
Municipi | Merbes-le-Château ![]() | ||||
Identificador descriptiu | |||||
Codi postal | 6567 ![]() | ||||
Labuissière també escrit La Buissière (en való El Bouxhire) és un antic municipi de Bèlgica a la Província d'Hainaut que el 1977 es va fusionar amb Merbes-le-Château.
Història
[modifica]El poble va desenvolupar-se a l'entorn d'un gual al riu Sambre prop de la confluència amb l'Hantes. Des de l'època romana es va explotar una mina de mena de ferro al lloc dit Les Minières i es va extraure el marbre. Per a defensar l'endret estratègic, l'edat mitjana va construir-se un castell del qual només romanen les ruïnes d'una torre.
A l'edat mitjana formava part del comtat d'Hainaut.[1] El 1396 passà sota dominació borgonyona i s'integrà a les Disset Províncies. Després va passar a estar sota dominació dels habsburguesos castellans i més tard austríacs fins a la revolució francesa. El 1815 passà al Regne Unit dels Països Baixos i el 1830 a Bèlgica.
Economia
[modifica]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1b/Pont_i_resclosa_Labuissiere.jpg/220px-Pont_i_resclosa_Labuissiere.jpg)
El 1828, la canalització del Sambre va permetre el pas a embarcacions de la Norma de Freycinet pel transport de mercaderies (principalment carbó i pedres). El 1852, va obrir-se la línia ferroviària (en l'actualitat la línia 130A de la NMBS) entre Charleroi i Jeumont a França. A poc a poc, la part superior del Sambre va perdre el seu paper econòmic. La resclosa i el pont van ser restaurats per a permetre el turisme fluvial.
Fins a la fi dels anys 1950, s'extreia un marbre gris, dit Marbre de Saint-Anne que va exportar-se tot arreu al món i contribuir a la reputació del poble. Sempre queda la seu d'una empresa de transformació de la pedra natural, malgrat que la pedrera va exhaurir-se.[2] Avui, l'activitat principal del poble és l'agricultura i petites empreses de serveis locals. A poc a poc el turisme rural es desenvolupa amb el sender per a vianants lents (Ravel) amb el marge del Sambre com a eix central.
Llocs d'interès
[modifica]- El seti de l'antic castell, enderrocat a la revolució francesa
- La resclosa n°2 al Sambre i el pont mòbil
- L'antiga casa de la vila
- La reserva natural dels prats molls a la confluència del Sambre i de l'Hantes[3][4]
-
Monument a les víctimes de les dues guerres mundials davant l'antiga Casa de la Vila
-
Antiga carnisseria L'Abeille
-
L'església
-
Estació de la NMBS
-
Vista del poble amb el pont al Sambre
Referències
[modifica]- ↑ Cercle Pierre Wins: Labuissière Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
- ↑ «Web de la companyia Merbes-Sprimont». Arxivat de l'original el 2011-12-30. [Consulta: 21 abril 2012].
- ↑ «La réserve naturelle de Labuissière». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 abril 2012].
- ↑ 101 - Marais de Labuissière, site de Grand Intérêt Biologique (SGIB) Web de la Direction Générale de l'Agriculture, des Ressources Naturelles et de l'Environnement del govern de Valònia
Enllaços externs
[modifica]A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Labuissière
- Coordonnées de la Commune de Merbes-le-Château Arxivat 2012-05-22 a Wayback Machine. al web de l'associació dels municipis de Valònia.