Manipuri (llengua)
ꯃꯤꯇꯩ ꯂꯣꯟ ![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Tipus | llengua i llengua viva ![]() |
Ús | |
Parlants nadius | 1.470.000 ![]() ![]() |
Autòcton de | Divisió de Sylhet, Assam, Manipur, Mizoram, Nagaland i manipuri ![]() |
Estat | Bangladesh, Índia i Myanmar ![]() |
Classificació lingüística | |
llengua humana llengües sinoaustronèsiques llengües sinotibetanes ![]() | |
Característiques | |
Sistema d'escriptura | alfabet meitei, alfabet bengalí i abugida bengali-assamès ![]() |
Nivell de vulnerabilitat | 2 vulnerable ![]() |
Codis | |
ISO 639-2 | mni ![]() |
ISO 639-3 | mni ![]() |
Glottolog | mani1292 ![]() |
Ethnologue | mni ![]() |
UNESCO | 1227 ![]() |
IETF | mni ![]() |
El manipuri o meitei és l'idioma predominant i llengua vehicular a l'estat de Manipur al sud-est de l'Himàlaia, al nord-est de l'Índia. És la llengua oficial a les oficines governamentals. El manipuri també es parla als estats de l'est nord-oriental d'Assam i Tripura, i a Bangladesh i Birmània (ara Myanmar). Actualment està catalogada com a llengua vulnerable per la UNESCO.[1]
El manipuri és una llengua tibetobirmana, la classificació exacta no està clara. Té similituds lèxiques amb el kuki i el tangkhul naga.[2]
Ha estat reconegut (sota el nom de manipuri) per la Unió de l'Índia i ha estat inclòs en la llista de llengües (inclosa en el vuitè programa per la 71a modificació de la constitució el 1992). El manipuri s'imparteix com a assignatura fins al nivell de postgrau (doctorat) en algunes universitats de l'Índia, a més de ser un mitjà d'instrucció fins al nivell de grau a Manipur. L'educació en escoles governamentals es proporciona el manipuri a través de la vuitena norma.[3]
Pel que fa a l'escriptura, el manipuri té un alfabet propi anomenat meitei o meetei mayek, que es va usar fins al segle xviii. A partir de llavors s'ha generalitzat l'ús de l'alfabet bengalí, tot i que en el segle XX s'ha revifat l'ús de l'alfabet meitei.[4]
Referències
[modifica]- ↑ Moseley, C. (Editor). Atlas of the world's languages in danger (3rd ed). París: UNESCO Publishing, 2010.
- ↑ Burling, Robbins. 2003. The Tibeto-Burman Languages of Northeastern India. In Thurgood & LaPolla (eds.), The Sino-Tibetan Languages, 169-191. London & New York: Routledge.
- ↑ Devi, S. «Is Manipuri an Endangered Language?». Language in India, 13, 5, maig 2013, pàg. 520–533.
- ↑ «Meitei» (en anglès). Ethnologue. [Consulta: 6 maig 2019].