Octavi Piulats i Riu
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1946 ![]() |
Formació | Universitat de Frankfurt ![]() |
Activitat | |
Ocupació | filòsof ![]() |
Ocupador | Universitat de Barcelona ![]() |
Partit | Aliança 90/Els Verds ![]() |
Octavi Piulats i Riu (1946) és un filòsof català i cofundador de la revista Integral, dedicada a l'ecologia i la salut natural. Professor d'Antropologia Filosòfica i Filosofia de la Cultura a la Universitat de Barcelona i del Màster d'Agricultura Ecològica i del Postgrau de Medicina Natural de la Facultat de Medicina de la mateixa universitat. És doctor en Filosofia per la Universitat de Frankfurt, amb una tesi sobre Hegel i el món antic, i membre del Consell Interdepartamental de Recerca i Innovació Tecnològica i del Deutscher Akademischer Austauschdienst de Bonn.[1]
És també membre de Die Grünen, secretari de la Societat Hispànica d'Antropologia Filosòfica, membre de la Societat de Filosofia Vivarium, fundador de la Societat Internacional NOMONO (dedicada a la crítica de la societat industrial, amb seu a Frankfurt) i membre de la Societat Naturista i Vegetariana de Barcelona.[1]
Entre les seves publicacions destaquen Ecosofias (1982), Biotopias (1989), La Era Post-Chernobyl (1988), Goethe y Montserrat: encuentros con la espiritualidad de la montaña (1992), Lecciones sobre Hiperion de F.Hölderlin (1992), Principios para una filosofía ecológica del futuro (2008) Egiptosophia: relectura del Mito al Logos (2011), Ecofilosofia (2013) i Para entender el amor pasional romántico: Eros y Thanatos (2019).[2]
Referències
[modifica]- ↑ 1,0 1,1 «Octavi Piulats». CCCB. [Consulta: 5 agost 2020].
- ↑ «Octavi Piulats presenta su último ensayo "La ciencia espiritual de la naturaleza"». Diari Sant Quirze, 20-02-2017. [Consulta: 5 agost 2020].