Perdiu nord-africana
Alectoris barbara ![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Dades | |
Pes | 19,6 g (pes al naixement) ![]() |
Envergadura | 47,5 cm ![]() |
Nombre de cries | 11 ![]() |
Període d'incubació de l'ou | 24 dies ![]() |
Estat de conservació | |
![]() | |
Risc mínim | |
UICN | 22678707 ![]() |
Taxonomia | |
Super-regne | Holozoa |
Regne | Animalia |
Fílum | Chordata |
Classe | Aves |
Ordre | Galliformes |
Família | Phasianidae |
Gènere | Alectoris |
Espècie | Alectoris barbara ![]() Bonnaterre, 1792 |
Distribució | |
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0b/Stavenn_Alectoris_barbara.jpg/220px-Stavenn_Alectoris_barbara.jpg)
La perdiu d'Àfrica o perdiu mora a les Balears (Alectoris barbara) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) natural del nord d'Àfrica i utilitzat profusament com espècie cinegètica.
Morfologia
[modifica]- Fa 33 - 34 cm de llargària, amb una envergadura de 46 – 49 cm. Aspecte arrodonit i escàs dimorfisme sexual.
- Dors gris-marró i parts inferiors gris beix. Flancs vermellosos amb estretes vires blanques.
- Cara gris clar amb un ampli collar marró vermellós clapejat de clar. Banda fosca pel front, capell i clatell.
- Potes i bec de color rogenc.
- Cant similar al de la perdiu roja, però una mica més agut.
Hàbits
[modifica]Espècie sedentària. Quan és molestada s'estima més córrer que volar. Si cal, farà un vol ràpid i curt amb les seves arrodonides ales.
Hàbitat i distribució
[modifica]Habita terrenys àrids i estepàrids arribant al límits de terres de conreu del nord d'Àfrica, des del Marroc fins al nord-oest d'Egipte. Va ser introduït a les illes Canàries, Sardenya, el sud de la península Ibèrica i altres llocs.
Reproducció
[modifica]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/59/Perdrix_gambra_MHNT.jpg/220px-Perdrix_gambra_MHNT.jpg)
Espècie monògama, les parelles es formen en primavera. Fan un niu a terra, folrat de plomes i fulles, on ponen 10 a 16 ous que coven durant 25 dies. Els perdigons abandonen el niu al poc de nàixer i poden volar als 10 dies.
Alimentació
[modifica]Poden menjar una gran varietat de llavors, fulles, brots i raïls. També, sobretot els joves, poden menjar insectes.
Llista de subespècies
[modifica]S'han descrit quatre subespècies:
- A. b. barbara (Bonnaterre, 1792). De les zones septentrionals del Marroc i d'Algèria.
- A. b. barbata (Reichenow, 1896). Líbia i el nord-oest d'Egipte.
- A. b. koenigi (Reichenow, 1899). Del nord-oest del Marroc.
- A. b. spatzi (Reichenow, 1895). Del sud del Marroc, al sud de Tunis, a través del centre d'Algèria.
Referències
[modifica]Enllaços externs
[modifica]- Martín P., Cardona A., Avifauna Canaria II, Aves de las Zonas Bajas p 48 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (castellà)