Rodadits esperonat
Gomphus graslinii ![]() | |
---|---|
![]() | |
Estat de conservació | |
![]() | |
Gairebé amenaçada | |
UICN | 59728 ![]() |
Taxonomia | |
Super-regne | Holozoa |
Regne | Animalia |
Fílum | Arthropoda |
Classe | Insecta |
Ordre | Odonata |
Família | Gomphidae |
Gènere | Gomphus |
Espècie | Gomphus graslinii ![]() (Rambur, 1842) |
Distribució | |
El rodadits esperonat (Gomphus graslinii) és una espècie d'odonat anisòpter de la família Gomphidae que habita la Península Ibèrica i França.[1]
Característiques
[modifica]Tenen els ulls molt separats, caràcter que comparteixen amb els Petaluridae i amb els zigòpters. Els ulls són de color blau intens, l'abdomen és negre amb taques de color groc.[2] Per la seva coloració es confonen amb altres gòmfids. Els adults mesuren usualment de 4 a 7 cm de longitud. Viuen en rierols, rius o llacs en estat proper al natural.
Gòmfid caracteritzat per les seves àmplies línies negres a les àrees antehumeral i humeral del tòrax, les seves potes són majoritàriament negres, excepte les coxes que són grogues i els fèmurs amb ratlles grogues.
Distribució
[modifica]L'àrea de distribució d'aquesta espècie només comprèn una part de la península Ibèrica i part del sud i sud-oest de França. A França, les poblacions es troben clarament en regressió en l'oest, essent estables a la zona del sud-oest, a l'oest del riu Roine.
A la península Ibèrica viu a Portugal (excepte a la part central del país), a Espanya (sud-oest de Galícia, sud-oest de Castella i Lleó i sud i sud-oest d'Andalusia).
A Catalunya, les úniques poblacions s'han localitzat als rius del vessant interior del massís dels Ports[3] i s'ha fotografiat un exemplar a les muntanyes de Prades.[2]
Hàbitat
[modifica]Encara que es tracta d'una espècie d'aigües corrents, sembla més comuna a les zones de recés, com ocorre amb Macromia splendens, espècie amb la qual sol compartir l'hàbitat. A França volen des de mig juny a mig agost. Els espècimens ibèrics volen entre primers de juny a mitjans de juliol.
Ecologia
[modifica]Després de l'emergència volen cap als boscos propers per madurar. Només s'acosten a l'aigua per reproduir-se.[2] La seva principal amenaça és la pèrdua d'hàbitat per contaminació de les aigües o reducció de cabal.[2]
Referències
[modifica]- ↑ Gomphus graslinii[Enllaç no actiu] en el Atlas de invertebrados amenazados de España.
- ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 Les libèl·lules de Catalunya. 1a. ed. [Figueres, Girona]: Brau, 2016. ISBN 978-84-15885-46-7.
- ↑ «Oxygastra, grup d'estudi dels odonats de Catalunya». [Consulta: 1r gener 2016].