Sweet Rosie O'Grady
Aparença
![]() ![]() | |
Fitxa | |
---|---|
Direcció | Irving Cummings |
Protagonistes | Betty Grable Robert Young Adolphe Menjou |
Director artístic | James Basevi Joseph C. Wright |
Producció | Twentieth Century Fox |
Guió | Ken Englund, a partir d'una història de William R. Lipman, Frederick Stephani i Edward Van Every |
Música | Leigh Harline Charles Henderson Cyril J. Mockridge Herbert W. Spencer (no surt als crèdits) |
Fotografia | Ernest Palmer |
Muntatge | Robert L. Simpson |
Vestuari | René Hubert Sam Benson |
Distribuïdor | Twentieth Century Fox |
Dades i xifres | |
País d'origen | Estats Units |
Estrena | 1943 |
Durada | 74 minuts |
Idioma original | anglès |
Color | en color ![]() |
Descripció | |
Gènere | musical |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Sweet Rosie O'Grady és una pel·lícula musical estatunidenca d'Irving Cummings, estrenada el 1943.
Argument
[modifica]L'estrella de "music hall" Madeleine Marlowe marxa de Londres compromesa amb el duc de Trippingham per trobar-se quan torna a casa que Samuel A. McGee, periodista de "Police Gazette", ha revelat el seu passat com la reina de "burlesque" Rosie O'Grady. Per revenjar-se, anuncia que Sam en realitat és el seu pretendent real. A canvi, ell publica una cançó sobre Rosie i comença, així, una mena de baralla irlandesa entre tots dos a través del diari d'ell i l'actuació al "show" d'ella.[1]
Repartiment
[modifica]- Betty Grable: Madeleine Marlowe / Rosie O'Grady
- Robert Young: Sam MacKeever
- Adolphe Menjou: Thomas Moran
- Reginald Gardiner: Charles, Duc de Trippingham
- Virginia Grey: Edna Van Dyke
- Phil Regan: M. Clark
- Sig Ruman: Joe Flugelman
- Alan Dinehart: Arthur Skinner
- Hobart Cavanaugh: Clark
- Frank Orth: Taxista
- Jonathan Hale: M. Fox
Referències
[modifica]- ↑ «Sweet Rosie O'Grady». The New York Times.