boníssim
Català
[modifica]- Pronúncia(i):
Oriental: central /buˈni.sim/ balear /boˈni.sim/, /buˈni.sim/ Occidental: /boˈni.sim/
Adjectiu
[modifica]boníssim m. (femení boníssima, plural masculí boníssims, plural femení boníssimes)
- Molt bo.
- «Mesclat ab mel y ruixat de bonissim vi.» (Fra Miquel Agustí, Llibre dels Secrets de Agricvltvra casa rvstica y pastoril, pàg. 187, Estampa de Esteue Liberôs, Barcelona, 1617)
- «Vullc dir que la providencia aiguanera, ó cura ó deixa de curar: al qu'está bo, el posa boníssim; al que no ho está, el deixa á punt.» (Eduard López-Chávarri, Cuentos lírics, 1907)
- «Era bo, boníssim, puix donava mensualment a vàries confraries.» (Luis de Val, Ecce Homo, pàg. 4, 1930)
Sinònims
[modifica]Antònims
[modifica]Traduccions
[modifica]Traduccions
- Castellà: bueníssimo (es) m.
Verb
[modifica]boníssim