carinyo
Català
[modifica]- Pronúncia(i):
Oriental: central /kəˈɾi.ɲu/ balear /kəˈɾi.ɲo/, /kəˈɾi.ɲu/ Occidental: /kaˈɾi.ɲo/
Nom
[modifica]carinyo m. (plural carinyos)
- (col·loquial, castellanisme) afecte
- «Este favor –podem piament discurrir- volgué Déu que vera el fadrí per a que ho publicara y es coneguera lo que sa Magestat estimava y regalava ab tot carinyo al seu siervo.» (Leopold Ignasi Planells, Resumen y relació de la vida y prodigis de Pere Esteve (pàg. 147), 1677.)
Interjecció
[modifica]carinyo
Derivats
[modifica]Miscel·lània
[modifica]- Síl·labes: ca·ri·nyo (3)
- Heterograma de 7 lletres (acinory)