nostra
Català
[modifica]- Pronúncia(i):
Oriental: /ˈnɔs.tɾə/ Occidental: nord-occidental /ˈnɔs.tɾa/ valencià /ˈnɔs.tɾa/, /ˈnɔs.tɾɔ/
Adjectiu
[modifica]nostra f. (plural nostres)
- Forma femenina de nostre.
Relacionats
[modifica]Possessius en català
Posseïdor/persona | singular | plural | |||
---|---|---|---|---|---|
masculí | femení | masculí | femení | ||
tònic | |||||
Un sol | 1a | (el) meu | (la) meva, meua1, mia2 | (els) meus | (les) meves, meues1, mies2 |
2a | (el) teu | (la) teva, teua1, tua2 | (els) teus | (les) teves, teues1, tues2 | |
3a | (el) seu | (la) seva, seua1, sua2 | (els) seus | (les) seves, seues1, sues2 | |
Més d’un | 1a | (el) nostre | (la) nostra | (els/les) nostres | |
2a | (el) vostre | (la) vostra | (els/les) vostres | ||
3a | llur3 | llurs3 | |||
(el) seu | (la) seva, seua1 | (els) seus | (les) seves, seues1 | ||
àton | |||||
Un sol | 1a | mon4 | ma4 | mos4 | mes4 |
2a | ton4 | ta4 | tos4 | tes4 | |
3a | son4 | sa4 | sos4 | ses4 | |
1) Dialectal i valencià 2) Antic, poètic i alguerès 3) Literari 4) Antic i fossilitzat. |
Miscel·lània
[modifica]- Síl·labes: nos·tra (2)
- Heterograma de 6 lletres (anorst)
- Anagrames: anostr, natros, ornats, orsant, tornàs, tronàs
Llatí
[modifica]- Pronúncia(i): /ˈnɔs.tra/, /ˈnɔs.traː/
Adjectiu
[modifica]nostra
- nominatiu femení singular de noster
- nominatiu neutre plural de noster
- vocatiu femení singular de noster
- vocatiu neutre plural de noster
- acusatiu neutre plural de noster
nostrā
- ablatiu femení singular de noster