1 (linka metra v Madridu)
Linka 1 | |
---|---|
![]() Nástupiště ve stanici Cuatro Caminos | |
Stát | ![]() |
Město | Madrid |
Datum otevření | 1919 |
Barva na mapě | světle modrá |
Technické informace | |
Počet stanic | 33 |
Délka | 23,876 |
Soupravy | řada 2000 „panda“ |
Externí odkazy | |
OpenStreetMap | mapová data |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Linka 1 madridského metra prochází Madridem v severo-jižním směru mezi stanicemi Pinar de Chamartín na severu a Valdecarros na jihu. Na lince se nachází 33 stanic a délka linky činí 23,876 km. Tratě jsou vybudovány jako úzkoprofilové a nástupiště mají délku 90 m. Jedná se o nejstarší linku v celé síti, první úsek linky byl otevřen v roce 1919, k poslednímu rozšíření došlo v roce 2007.
Poloha
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a7/Madrid_Metro_Line_1.svg/220px-Madrid_Metro_Line_1.svg.png)
Linka pochází následujícími městskými obvody Madridu v severo-jižním směru:
- Ciudad Lineal
- Chamartín
- Tetuán
- Chamberí
- Centro
- Arganzuela
- Retiro
- Puente de Vallecas
- Villa de Vallecas
Historie
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/94/Cocheras_de_Cuatro_Caminos%2C_1921.jpg/220px-Cocheras_de_Cuatro_Caminos%2C_1921.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9a/Madrid_Metro_1919.svg/110px-Madrid_Metro_1919.svg.png)
Výstavba první linky madridského metra začala 19. září 1916.[1] Výstavba trvala tři roky a byla financována jak díky veřejné sbírce, tak částečně i z peněz půjčených bankou a darovaných králem.[2] Při pracích se objevily mnohé obtíže, například s dodávkami materiálu či dodávkami technických součástí do vlaků.
První úsek linky 1, uvedený do provozu králem Alfonsem XIII. v půl čtvrté odpoledne 17. října 1919, byl zároveň prvním úsekem madridského metra a první tratí metro ve Španělsku vůbec. Provoz byl zahájen mezi stanicemi Cuatro Caminos a Sol, nicméně cestující jej mohli využívat až od 31. října. Úsek byl dlouhý 3,48 km a nacházelo se na něm 8 stanic, k zajištění obsluhy sloužilo depo Cuatro Caminos. Za první den provozu se svezlo přes 50 tisíc cestujících, za první rok pak 14 milionů.[2] Další rozšíření na sebe nenechalo dlouho čekat a tak 26. prosince 1921 byl otevřený úsek spojující stanici Sol se stanicí Atocha pod nádražím Madrid–Mediodía (dnešní nádraží Atocha). Po dalším rozšíření 8. května 1923 linka na jihu končila až v obvodu Puente de Vallecas na stejnojmenné stanici. Další zprovozněný úsek byl tentokrát na severu – 6. března 1929 byly otevřeny tři nové stanice, linka tak byla provozována mezi stanicemi Tetuán a Puente de Vallecas.
K dalšímu rozšíření linky došlo až v roce 1961 – nejprve 1. února na severu na stanici Plaza de Castilla a následně 2. července na jihu na stanici Portazgo. V 60. letech také došlo k stavebním úpravám ve stanicích, které umožnily rozšířit délku nástupišť z 60 na 90 m a zvýšit tak kapacitu linky. Zároveň v roce 1966 došlo k uzavření stanice Chamberí. Stanice v současnosti funguje jako muzeum.
V roce 1988 byla otevřena nová stanice Atocha Renfe (mezi stanicemi Atocha a Menéndez Pelayo) a umožnila tak snadnější přestup na vlaky příměstské železnice Cercanías, jakož i dálkové vlaky. V dubnu 1994 bylo otevřeno další jižní rozšíření na stanici Miguel Hernández, následné rozšíření přivedlo linku 4. března 1999 až na stanici Congosto.
Na začátku 21. století se pozornost obrátila také k severní části linky, která nebyla rozšířena 40 let. Nový úsek do stanice Pinar de Chamartín byl otevřen ve dvou fázích – nejprve 30. března 2007 do stanice Chamartín (u stejnojmenného nádraží) a konečně 11. dubna do stanice Pinar de Chamartín.[3] K dosud poslednímu rozšíření došlo 16. května 2007, kdy byly uvedeny do provozu další 3 stanice na jihu s konečnou stanicí Valdecarros.
V roce 2016 proběhla rozsáhlá rekonstrukce 23 stanic na starších úsecích mezi stanicemi Plaza de Castilla a Sierra de Guadalupe.
Provoz
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bc/Madrid_Metro_Sol_Station_051.jpg/220px-Madrid_Metro_Sol_Station_051.jpg)
Linka se kříží s linkami metra 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10 a linkou lehkého metra (Metro Ligero) ML-1. Ačkoliv protíná trasu linky 7, nemá s ní žádnou přestupní stanici. (Nejkratší vzdálenost je mezi stanicemi Iglesia a Alonso Cano.)
Linka v síti metra patří k těm s úzkým průjezdním profilem. Rozchod koleje je stejný jako v celé síti – netypických 1445 mm. Odběr proudu je realizován trolejovým vedením, pevným v celé délce linky, napětí v soustavě je 600 V ss.
Na lince jsou v současnosti provozovány soupravy řady 2000 od španělského výrobce CAF.
Celá linka se nachází v tarifním pásmu A.
Linka je pokrytá mobilním telefonním signálem v úseku Chamartín–Pacífico a ve stanici Alto del Arenal.
Seznam stanic
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/71/Metro_Mad_Linea_1.png/500px-Metro_Mad_Linea_1.png)
Linka v současnosti prochází 33 funkčními a jednou uzavřenou stanicí. Průměrná vzdálenost mezi stanicemi je 724 m.
- Pinar de Chamartín
- Bambú
- Chamartín
- Plaza de Castilla
- Valdeacederas
- Tetuán
- Estrecho
- Alvarado
- Cuatro Caminos
- Ríos Rosas
- Iglesia
- Chamberí – stanice uzavřena v roce 1966
- Bilbao
- Tribunal
- Gran Vía
- Sol
- Tirso de Molina
- Antón Martín
- Estación del Arte
- Atocha Renfe
- Menéndez Pelayo
- Pacífico
- Puente de Vallecas
- Nueva Numancia
- Portazgo
- Buenos Aires
- Alto del Arenal
- Miguel Hernández
- Sierra de Guadalupe
- Villa de Vallecas
- Congosto
- La Gavia
- Las Suertes
- Valdecarros
Budoucnost
[editovat | editovat zdroj]Další rozšíření na severním konci linky nejsou plánována. Ze stanice Pinar de Chamartín totiž směřuje na východ linka metra 4 a na sever linka ML-1 (lehké metro), rozšíření severovýchodním směrem není potřeba po otevření spojky příměstské železnice mezi nádražím Chamartín a letištěm. Na jihu rozšíření nebylo vyloučeno, ale bylo by možné pouze v dlouhodobém horizontu, protože další sídelní jádra jsou už dost vzdálená.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Línea 1 (Metro de Madrid) na španělské Wikipedii.
- ↑ ABC.es. 97 curiosidades que debes conocer en el 97 aniversario del Metro de Madrid [online]. ABC.es, 2016-10-16, rev. 2016-10-24 [cit. 2016-11-16]. Dostupné online. (španělština)
- ↑ a b Článek o historii madridského metra na stránkách k-report.net
- ↑ ÁLVAREZ, Pilar. El nuevo mapa del metro. El País [online]. 2007-04-12 [cit. 2017-01-26]. Dostupné online. (španělština)
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- MOYA RODRÍGUEZ, Aurora, Laredo, Luis M.; Baztán, Milagros. Metro de Madrid 1919–2009: Noventa años de historia. Příprava vydání Baztán, Milagros. 1. vyd. Madrid: Metro de Madrid, 2009 (17. 10. 2009 tisk). 511 s. ISBN 978-84-613-6154-0. (španělština)
- MELIS MAYNAR, Manuel; ARNAIZ RONDA, Manuel; TRABADA GUIJARRO, Jesús; DÍAZ RETANA, José Maria; OLIVÉ BARRAU, Rosa; GONZÁLEZ JIMÉNEZ, Antonio; ALONSO RODRÍGUEZ, Juan Pablo, et. al. Las infraestructuras de Metro y de transportes en la Comunidad de Madrid: Período 1995–2003. Příprava vydání Comunidad de Madrid, Consejería de obras públicas urbanismo y transportes. 1. vyd. Madrid: Comunidad de Madrid, Consejería de obras públicas urbanismo y transportes, 2003. 335 s. ISBN 978-84-451-25052. (španělština)
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu 1 na Wikimedia Commons
- Oficiální stránky dopravce
← směr Pinar de Chamartín | Metro v Madridu – Linka 1 ![]() |
směr Valdecarros → |
Pinar de Chamartín | ||
Kurzívou jsou vyznačeny zatím nedokončené či uzavřené stanice |