Astraia
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b6/Salvatore_Rosa_005.jpg/220px-Salvatore_Rosa_005.jpg)
Astraia (starořecky Ἀστραῖα)[1] je v řecké mytologii panenská bohyně nevinnosti a čistoty, dcera Astraia a Eos. Bývá spojována s bohyní spravedlnosti, Diké. Neměla by být zaměňována za Asterii, bohyni hvězd a dceru Koia a Foibé.
Astraia, nebeská panna, byla poslední z nesmrtelných, která žila s lidmi v průběhu zlatého věku, jednoho z pěti starořeckých lidských věků.[2] Podle Ovidia opustila zemi v průběhu železného věku.[3] Když prchala před špatnostmi lidstva, vystoupila na nebesa a stala se souhvězdím Panny. Blízké souhvězdí Vah odráží její symbolickou spojitost s Diké.
Podle legendy se Astraia jednoho dne vrátí zpět na zem a přinese s sebou návrat utopického zlatého věku.
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Astraea (mythology) na anglické Wikipedii.
- ↑ Astraea - Zeno.org (German)
- ↑ Aratus, Phaenomena 97–128.
- ↑ Ovid, Metamorphoses 1.149–50, trans. in OVID. The Metamorphosis. Frank Justus Miller (trans). New York: Barnes & Noble Classics, AD 8 (trans 1916). ISBN 978-1-59308-276-5. S. p. 6 Book I.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Astraia na Wikimedia Commons