Berengarie Navarrská
Berengarie Navarrská | |
---|---|
královna anglická | |
Kenotaf Berengarie Navarrské (klášter Epau) | |
Doba vlády | 1191–1199 |
Korunovace | 12. květen 1191 |
Narození | asi 1165 |
Úmrtí | 23. prosince 1230 Le Mans |
Pohřbena | klášter Epau |
Předchůdce | Eleonora Akvitánská |
Nástupce | Isabela z Angoulême |
Manžel | Richard I. Lví srdce |
Dynastie | Jiménezové |
Otec | Sancho VI. Navarrský |
Matka | Sancha Kastilská |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Berengarie Navarrská (francouzsky Bérangère de Navarre, katalánsky Berenguera de Navarra ; 1165? – 23. prosince 1230 Le Mans) byla anglická královna, manželka Richarda Lví srdce, po jehož boku se zúčastnila třetí křížové výpravy.
Manželství s Richardem
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/93/Berenguela_Richard.jpg/220px-Berenguela_Richard.jpg)
Berengarie se narodila zřejmě v polovině šedesátých let 12. století jako jedno z posledních dětí z manželství navarrského krále Sancha VI. Moudrého a Sanchi, dcery kastilského krále Alfonse VII. Podnět k manželskému svazku s Richardem Lví srdce dala Richardova energická matka Eleonora, která nechtěla dopustit spříznění s Kapetovci.[pozn. 1] Sňatku předcházelo nevěstino únavné putování za budoucím chotěm z jižní Francie přes Alpy a Lombardii do Pisy. Odtud se plavily obě dámy na Sicílii, kde v Reggiu di Calabria 30. března 1191 došlo k setkání.[1]
Richard Lví srdce totiž stejně jako francouzský král Filip vyslyšel volání křesťanstva na záchranu Jeruzaléma a vydal se na křížovou výpravu. Bylo mu dvaatřicet let a dle současníků byl světlovlasý, prchlivý a přes svůj pokročilý věk dosud nebyl ženatý. Dodnes se zpochybňuje jeho sexuální orientace. Slovy Richardova současníka:
„ | Richardovy zájmy nesměřovaly k manželství...[2] | “ |
Královna matka zanechala Berengarii v Mesině a vrátila se zpět do Anglie. Svatba byla prozatím pro právě probíhající postní dobu odložena[3] a navarrská princezna se přidala ke křížové výpravě. Dle kronikáře Richarda z Devizes byla při odjezdu z Messiny zřejmě stále pannou.[4] Společně se svou budoucí švagrovou Johanou, vdovou po sicilském králi Vilémovi se během plavby prozíravě vyhnula hrozícímu zajetí u kyperského města Amathos. 12. května 1191 se provdala v Limassolu za Richarda a vzápětí byla korunována anglickou královnou.[4]
Na počátku června 1191 vyplula výprava z Kypru směrem ke Svaté zemi. Berengarie trávila většinu výpravy po boku švagrové Johany. Levantu obě ženy opustily společně s Damselou, dcerou svrženého kyperského císaře Izáka Komnena 29. září 1192, kdy vypluly směrem k Evropě. Poklidná plavba byla zakončena v Brindisi a pak se vydaly směrem k Římu, kde také zůstaly. Richard takové štěstí neměl, cestu mu zkomplikovala bouře a tak se vydal přes Korfu, Dubrovník a Rakousko, které se mu stalo osudným. Ve vsi Erdberg (dnešní součást Vídně) byl i přes svůj převlek rozpoznán a zajat. V zajetí strávil více než rok.
Manželé se setkali po mnoha peripetiích až 4. dubna 1195 pravděpodobně v Le Mans a usadili se v Thorée.[5]
Královna vdova
[editovat | editovat zdroj]Richard zemřel 6. dubna 1199 za války s místohrabětem z Limoges na následky zranění kuší při obléhání hradu Châlus. Ke zranění došlo 26. března, po lékařském zákroku, kdy se chirurg snažil šíp z páteře vyjmout, začala Richarda sužovat horečka a infekce zkázu dokonala.[6] Stačil včas vyrozumět svou matku, která dlela v klášteře Fontevrault a zemřel jí v náručí.[7] Richardovo srdce bylo pohřbeno v katedrále Nanebevzetí Panny Marie v Rouenu, tělo v opatském kostele ve Fontevraultu a vnitřnosti na hradě Chalus.[7] Manželství zůstalo bezdětné.
Jako vdova žila Berengarie v Chinonu a pak v Le Mans, kde dodnes stojí dům, kde údajně královna vdova přebývala.[8] Zemřela roku 1230 ve věku snad i sedmdesáti let a je pohřbena v cisterciáckém klášteře Epau, který založila roku 1229 a trávila v něm podzim života.[4]
Vývod z předků
[editovat | editovat zdroj]Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Poznámky
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ OBERMEIER, Siegfried. Richard Lví srdce: král, rytíř, dobrodruh. Praha: Ikar, 1999. ISBN 80-7202-481-7. S. 73.
- ↑ BRIDGE, Antony. Křížové výpravy. Praha: Academia, 1995. ISBN 80-200-0512-9. S. 154.
- ↑ KRISCHKE, Helena. Richard Lví srdce - mezi legendou a skutečností, Historický obzor 9/10 2007. Praha: Nakladatelství Aleš Skřivan, 2007. S. 194.
- ↑ a b c Krischke, str. 196
- ↑ Obermaier, str. 191
- ↑ Obermaier, str. 206–207
- ↑ a b Obermaier, str. 207
- ↑ Obermaier, str. 222
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- BRIDGE, Antony. Křížové výpravy. Praha: Academia, 1995. ISBN 80-200-0512-9.
- OBERMEIER, Siegfried. Richard Lví srdce: král, rytíř, dobrodruh. Praha: Ikar, 1999. ISBN 80-7202-481-7.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Berengarie Navarrská na Wikimedia Commons
- (anglicky) Životopis a korespondence
- (španělsky) Hrobka Berenguely Navarrské (průzkum a fotografie)
- Tumba Berengarie Navarrské[nedostupný zdroj]
Anglická královna | ||
---|---|---|
Předchůdce: Eleonora Akvitánská |
1191–1199 Berengarie Navarrská |
Nástupce: Isabela z Angoulême |