František Kaník
František Kaník | |
---|---|
![]() | |
Velitel 10. armádního sboru | |
Ve funkci: únor 1918 – duben 1918 | |
Předchůdce | Viktor Weber von Webenau |
Nástupce | funkce zanikla |
Generální inspektor c. k. četnictva | |
Ve funkci: 1917 – 1918 | |
Předchůdce | Michael Tišljar von Lentulis |
Nástupce | Eduard von Tunk |
Vojenská služba | |
Služba | ![]() |
Hodnost | generál pěchoty (1918), polní podmaršál (1915), generálmajor (1911) |
Narození | 30. června 1863 Volyně |
Úmrtí | 18. března 1931 (ve věku 67 let) Mariánské Lázně |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
František Kaník (německy Franz Kanik; 30. června 1863 Volyně – 18. března 1931 Mariánské Lázně) byl rakousko-uherský generál českého původu. Důstojníkem c. k. armády byl od roku 1881, sloužil v Čechách, Haliči nebo Bosně a Hercegovině. Za první světové války působil na ministerstvu války a byl vysokým důstojníkem generálního štábu ve Vídni. V roce 1918 byl povýšen do hodnosti generála pěchoty a jako velitel 10. armádního sboru se zúčastnil závěrečných bojů na východní frontě. Po zániku monarchie byl penzionován, ale jako rodák z Čech získal hodnost armádního generála ve výslužbě v československé armádě (1927). Za první republiky žil v soukromí v Mariánských Lázních, kde také zemřel.
Životopis
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/a/a5/Franz_Kanik.jpg)
Pocházel z jižních Čech, narodil se ve Volyni a základní vzdělání absolvoval ve Vimperku. Poté studoval na vojenské škole v Praze (1877–1881) a do armády nastoupil jako poručík k 28. pěšímu pluku v Praze. Později si doplnil vzdělání na Válečné škole ve Vídni (K.u.k. Kriegschule, 1887–1889). Mezitím byl v roce 1888 povýšen na nadporučíka a zařazen do důstojnického sboru generálního štábu. Poté sloužil v Zadaru a Trebinji a od roku 1891 v Opavě. V roce 1893 získal hodnost kapitána a poté byl štábním důstojníkem u 9. armádního sboru v Josefově. Po roce 1895 působil jako kartograf ve Stanislavi a poté u velení pevnosti v Krakově. V roce 1897 se vrátil do Čech a sloužil u 88. pěšího pluku v Praze. V roce 1899 přešel v hodnosti majora jako pedagog na Válečnou školu ve Vídni, kde vyučoval kartografii. V letech 1904–1906 sloužil v Egeru, mezitím byl povýšen na podplukovníka (1903) a plukovníka (1906). V letech 1906–1907 byl šéfem štábu 10. armádního sboru v Přemyšlu,[1][2] v dalších letech vedl kurzy pro důstojníky zeměbrany ve Vídni. Od roku 1911 byl velitelem 11. horské brigády v Tuzle a téhož roku obdržel hodnost generálmajora.[3] Krátce před první světovou válkou se vrátil do Vídně a zastával funkce u generálního štábu a na ministerstvu války.[4]
Na začátku první světové války vedl týlové oddělení generálního štábu, současně působil jako generální ubytovatel armády na východní frontě. V prosinci 1914 byl povýšen do hodnosti polního podmaršála[5] a týlové oddělení generálního štábu vedl do ledna 1916, kdy bylo po reorganizaci zrušeno. Poté znovu působil na ministerstvu války a v letech 1917–1918 zastával funkci generálního inspektora polního četnictva. V únoru 1918 byl jmenován velitelem 10. armádního sboru[6] na východní frontě a bojoval v oblasti Volyně. Sbor byl kvůli vysokým ztrátám rozpuštěn již v dubnu 1918 a jeho zbytky začleněny do 4. armády. K datu 1. května 1918 získal Kaník hodnost generála pěchoty[7][8] a po rozpadu monarchie organizoval likvidaci sborů c. k. četnictva.
K datu 1. ledna 1919 byl v rakousko-uherské armádě penzionován,[9] jako českému rodákovi mu byla přiznána hodnost generála III. třídy v československé armádě s nárokem na penzi[10] a nakonec získal v roce 1927 hodnost československého armádního generála.[11] V soukromí dožil v Mariánských Lázních, kde s manželkou obýval vilu v Ruské ulici č.p. 215.[12]
Řády a vyznamenání
[editovat | editovat zdroj]Během vojenské služby obdržel řadu ocenění především v Rakousku-Uhersku, za první světové války byl vyznamenán i panovníky spojeneckých států.[13]
Rakousko-Uhersko
[editovat | editovat zdroj]Jubilejní pamětní medaile (1898)
Vojenský záslužný kříž III. třídy (1904)
Vojenský jubilejní kříž (1908)
Řád železné koruny III. třídy (1910)
Vojenská záslužná medaile (1911)
Vojenský záslužný kříž II. třídy (1914)
Vyznamenání za zásluhy o Červený kříž (1915)
rytířský kříž Leopoldova řádu (1916)
Vojenská záslužná medaile s válečnou dekorací (1918)
Zahraničí
[editovat | editovat zdroj]Železný kříž II. třídy (Německo, 1914)
Železný kříž I. třídy (Německo, 1915)
Vojenský záslužný řád (Bavorsko, 1916)
Řád za zásluhy (Liyakat Madalyasi) (Osmanská říše, 1916)
Královský řád za vojenské zásluhy (Bulharsko, 1916)
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer für 1907; Vídeň, 1906; s. 138, 178 dostupné online
- ↑ Franz Kanik na webu valka.cz dostupné online
- ↑ Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer für 1912; Vídeň, 1911; s. 73, 163 dostupné online
- ↑ Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer für 1914; Vídeň, 1914; s. 135, 182 dostupné online
- ↑ Generale und Obersten (k.u.k. Heer); Vídeň, 1916; s. 5 dostupné online
- ↑ Přehled velitelů armádních sborů rakousko-uherské armády 1883–1918 na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ Přehled generálů rakousko-uherské armády 1890–1918 na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ Generale und Obersten (k.u.k. Heer); Vídeň, 1918; s. 7 dostupné online
- ↑ Služební postup Františka Kaníka in: SCHMIDT-BRENTANO, Antonio: Die k. k. bzw. k. u. k. Generalität 1816–1918; Vídeň, 2007; s. 83 dostupné online
- ↑ František Kaník na webu valka.cz dostupné online
- ↑ Armádní generálové ve výslužbě 1927–1992 na webu valka.cz dostupné online
- ↑ Vila Skalník v Mariánských Lázních dostupné online
- ↑ Přehled řádů a vyznamenání Františka Kaníka in: STEINER, Jörg C.: Schematismus der Generale und Obersten der k.u.k. Armee; Vídeň, 1992; s. 19 (zde chybně uveden jako Kranik) dostupné online
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- BALLA, Tibor: A Nagy Háború osztrák-magyar tábornokai; Národní kulturní fond, Budapešť, 2010; s. 174–175 (heslo Franz Kanik) ISBN 978-963-446-585-0 dostupné online
(maďarsky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]- Rakousko-uherští generálové
- Rakousko-uherské osobnosti první světové války
- Nositelé Řádu železné koruny
- Nositelé Řádu Leopoldova
- Nositelé Vojenského záslužného kříže (Rakousko)
- Nositelé Vojenské záslužné medaile (Rakousko)
- Nositelé Vojenského jubilejního kříže
- Nositelé Železného kříže
- Nositelé Královského řádu za vojenské zásluhy
- Nositelé Vojenského záslužného řádu (Bavorsko)
- Osobnosti první světové války
- Lidé z Mariánských Lázní
- Narození 30. června
- Narození v roce 1863
- Narození ve Volyni
- Úmrtí 18. března
- Úmrtí v roce 1931
- Úmrtí v Mariánských Lázních