Grimisuat
Grimisuat | |
---|---|
![]() | |
Poloha | |
Souřadnice | 46°15′42″ s. š., 7°23′9″ v. d. |
Nadmořská výška | 882 m n. m. |
Stát | ![]() |
Kanton | Valais |
Okres | Sion |
![]() ![]() Grimisuat Grimisuat, Švýcarsko | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 4,45 km² |
Počet obyvatel | 3 445 (2018)[1] |
Hustota zalidnění | 774,2 obyv./km² |
Správa | |
Oficiální web | www |
PSČ | 1971 |
Označení vozidel | VS |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Grimisuat (zastarale německy Grimseln) je obec ve švýcarském kantonu Valais. Leží v okrese Sion ve frankofonní části kantonu. Žije zde přibližně 3 400[1] obyvatel.
Geografie
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d2/ETH-BIB-Grimisuat_bei_Sitten-LBS_H1-019031.tif/lossy-page1-220px-ETH-BIB-Grimisuat_bei_Sitten-LBS_H1-019031.tif.jpg)
Obec se nachází na severní straně údolí Rhôny asi 3 km severovýchodně od hlavního města kantonu, Sionu. Sousedními obcemi Grimisuatu jsou Arbaz na severu, Ayent na severu a východě, Sion na jihu a Savièse na západě.
Historie
[editovat | editovat zdroj]Obec je poprvé připomínána již v 11. století jako Grimisoch.[2] Hrad, který byl ve 14. století postoupen pánům z rohu von Crista, pochází z dynastie de Grimisuat, která je doložena ve 13. a 14. století. Tato budova, která od počátku 16. století až do výstavby současné fary v roce 1981 sloužila jako fara, je nejstarší budovou v obci. Ve středověku obec pravděpodobně podléhala pánům z Ayentu. Po francouzské invazi v roce 1798 se Grimisuat stal součástí Zendenu (okrsku), poté okresu Sion. Od 11. století tvořil Grimisuat farnost, zpočátku pod jurisdikcí biskupa, v letech 1193–1798 sionské kapituly; kanovníci jmenovali far��ře až do roku 1920. Výstavba silnice mezi Sionem, Grimisuat a Ayentem v roce 1892 a zřízení poštovní autobusové dopravy v roce 1918 vedly k nárůstu počtu obyvatel. V roce 1946 založil kapucínský otec Paul Marie institut pro vzdělávání osob se speciálními potřebami, z něhož vznikl sociálně-vzdělávací institut Saint-Raphaël.[2]
Obyvatelstvo
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/84/Eglise-saint-Pancrace.jpg/220px-Eglise-saint-Pancrace.jpg)
Vývoj počtu obyvatel[2] | |||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Rok | 1850 | 1900 | 1950 | 1980 | 2000 | 2010 | 2012 | 2014 | 2016 | 2018 | 2020 |
Počet obyvatel | 437 | 608 | 926 | 1691 | 2331 | 2838 | 2976 | 3146 | 3279 | 3445 | 3584 |
Hospodářství
[editovat | editovat zdroj]Obec je od středověku zavlažována vodovody (zvanými suonen) z Ayentu a Clavau, což umožňuje zemědělství i na příkrých svazích. Od poloviny 20. století se vyvinula v rezidenční obec a její počet obyvatel rychle rostl, ačkoli třetina její rozlohy je stále využívána pro vinařství. Více než polovina aktivních obyvatel Grimisuatu je zaměstnána v sektoru služeb, především v Sionu.[2]
Doprava
[editovat | editovat zdroj]Obec nemá železniční spojení, nejbližší stanice v Sionu však leží na důležité Simplonské dráze, která vychází ze Ženevy na západě a pokračuje tunelem směrem na Milán. Dopravní obslužnost obce zajišťují žluté autobusy Postauto.
Do Grimisuatu se lze dostat přes sjezdy na dálnici A9 v Sionu. Z nich pokračují do obce regionální silnice.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Grimisuat na německé Wikipedii.
- ↑ a b Ständige Wohnbevölkerung nach Staatsangehörigkeitskategorie Geschlecht und Gemeinde; Provisorische Jahresergebnisse; 2018. Federal Statistical Office. 9. dubna 2019. Dostupné online. [cit. 2019-04-11].
- ↑ a b c d MONNET, Bernard. Grimisuat [online]. Historisches Lexikon der Schweiz, 2006-01-30 [cit. 2023-09-29]. Dostupné online. (německy)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Grimisuat na Wikimedia Commons
- (francouzsky) Oficiální stránky