Heiden
Heiden | |
---|---|
![]() | |
Poloha | |
Souřadnice | 47°26′39″ s. š., 9°32′8″ v. d. |
Nadmořská výška | 802 m n. m. |
Časové pásmo | UTC+01:00 (standardní čas) UTC+02:00 (letní čas) |
Stát | ![]() |
Kanton | Appenzell Ausserrhoden |
![]() ![]() Heiden Heiden, Švýcarsko | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 7,48 km² |
Počet obyvatel | 4 161 (2018)[1] |
Hustota zalidnění | 556,3 obyv./km² |
Správa | |
Oficiální web | www |
Telefonní předvolba | 071 |
PSČ | 9410 |
Označení vozidel | AR |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Heiden je obec ve švýcarském kantonu Appenzell Ausserrhoden. Nachází se ve severovýchodní části kantonu, asi 20 kilometrů severovýchodně od Herisau, v nadmořské výšce 802 metrů. Žije zde přibližně 4 200[1] obyvatel.
Geografie
[editovat | editovat zdroj]Heiden leží v oblasti zvané Appenzeller Vorderland, sevřený mezi vrcholy Kaien, Bischofsberg a Freudenberg, asi 400 metrů nad Bodamským jezerem v nadmořské výšce okolo 800 metrů. Obec sousedí s obcemi Grub, Rehetobel, Wald a Wolfhalden, s obcí Oberegg v kantonu Appenzell Innerrhoden a s obcí Eggersriet v kantonu St. Gallen. U Kaienu pramení potok Gstaldenbach, který protéká obcí a pod ní vytváří hlubokou rokli. Nejnižší bod obce leží v nadmořské výšce 470 m u Engi na řece Gstaldenbach, nejvyšší bod nad Risi ve výšce 1030 m. Rozloha obce Heiden je 749 ha, z toho 138 ha je využíváno jako osídlená plocha a 379 ha jako zemědělská plocha, 231 ha jsou lesní porosty. Jako neproduktivní půda je klasifikován 1 ha.
Historie
[editovat | editovat zdroj]Nejstarší historie
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4f/Heiden_AR_1900.jpg/220px-Heiden_AR_1900.jpg)
Území dnešní obce Heiden bylo zrekultivováno ve 14. a 15. století. Název místa je poprvé zmíněn v roce 1461 v zájmové knize Heiliggeistspital St. Gallen (Hans Biſchoffberger git die ʒinß. Jtem ain guͦt genannt Haiden). Název místa je totožný s rodovým slovem Heide, znamená tedy „široké, otevřené pole“.[2] Jelen ve znaku naznačuje, že šlo o lovecký revír - objevuje se i ve znacích dalších obcí v okolí Hirschbergu: Reute, Walzenhausen a Oberegg.[3]
Až do 15. století patřilo území k biskupskému kostnickému dvoru Thal, který byl součástí rýnského hejtmanství. Ten využíval své zázemí na Kurzenbergu k chovu dobytka, zemědělství a ovocnářství. Biskupské panství připomínají místopisná jména Bissau (1404 Bischofouv) a Bischofsberg (1411 Bischoffberg), která se vyskytují v obci Heiden. Po appenzellských válkách (1401–1429) vytvořily dnešní obce Heiden, Wolfhalden a Lutzenberg společně obec Kurzenberg. Zůstaly však farníky Thalu a spolu s thalskou farností prošly v roce 1529 také reformací. Kvůli velké vzdálenosti ke kostelu měl být v 17. století na Kurzenbergu postaven kostel. O místo se rozpoutal ostrý spor a nakonec si Heiden a Wolfhalden postavily každý svůj vlastní kostel, oba byly vysvěceny v roce 1652. S právem volit si vlastní radní se Heiden stal v roce 1658 samostatnou obcí.[4]
Požár roku 1838
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/eb/ETH-BIB-Heiden%2C_Wienacht%2C_Altenrhein_v._S._aus_1100_m-Inlandfl%C3%BCge-LBS_MH01-005397.tif/lossy-page1-220px-ETH-BIB-Heiden%2C_Wienacht%2C_Altenrhein_v._S._aus_1100_m-Inlandfl%C3%BCge-LBS_MH01-005397.tif.jpg)
Kolem kostela postaveného na vrcholu kopce se postupně vytvořilo centrum obce, která se vyvinula v regionální centrum. V letech 1798–1803 byl Heiden hlavním městem okresu Wald v kantonu Säntis a v letech 1834–1877 sídlem malého zastupitelstva mimo Sitter. 7. září 1838 zničil požár obce, kterému napomohla silná bouře a vítr (tzv. Föhn), 129 budov včetně kostela v centru obce a severních částech obce. Během dvou hodin shořelo nespočet domů. Do Heidenu přijely hasit požár dokonce hasičské týmy z Lindau. Jediné budovy, které zůstaly stát, byly Harmonie (bývalá banka) a dům Schützenhaus. Stejně tak zůstal nedotčen archiv ve staré kostelní věži.[5]
Přestože požár způsobil v obci šok, v zahraničí se projevila velká solidarita. Plány na systematickou rekonstrukci sahají až ke stavitelskému mistru Johannu Konradu Bischofbergerovi z Heidenu. Ulice byly vytyčeny v pravém úhlu a nové domy měly být postaveny v nehořlavém provedení. Během dvou let byla vesnice přestavěna v pravidelném klasicistně-biedermeierovském uspořádání. Nový kostel ve tvaru chrámu zřetelně odkazuje na římský a řecký sloh. Kolem kostelního náměstí byly postaveny veřejné budovy a hotel, které vytvářely jednotný reprezentativní soubor.[4]
Lázeňské město
[editovat | editovat zdroj]V letech 1831/1832 otevřel Johannes Tobler v Heidenu minerální lázně, později nazvané „Badhof“. Bylo zde čtrnáct různých van s mírně sirnou vodou. Ta prý měla blahodárný vliv na revmatismus a kožní vyrážky. Po vzoru Trogenu a Gaisu se v Heidenu od roku 1848 rozvíjely také syrovátkové lázně. Prvním „zařízením na výrobu syrovátky a bylinné syrovátky“ byl „Freihof“. K syrovátkovým kúrám se používalo pouze kozí mléko. To se každé ráno sváželo z Alpsteinu do údolí. Hosté ho pili každou čtvrthodinu mezi šestou a devátou hodinou. V roce 1850 bylo postaveno druhé lázeňské zařízení. Byly zde teplé a studené sprchy i dešťové koupele. Heiden se rychle stal oblíbeným lázeňským a rekreačním střediskem.[3]
Heiden, stejně jako ostatní obce v oblasti, byl a je znám především jako lázeňské místo. V letech 1847 až 1914 zažíval Heiden díky tomu svůj hospodářský rozkvět. Díky práci očního lékaře Albrechta von Graefeho a neurologa Heinricha Frenkela se Heiden stal po roce 1860 jedním z nejznámějších lázeňských středisek v Evropě. Od roku 1870 se turistický důraz přesunul na klimatickou léčbu. Mírně chladné podnebí Heidenu s teplými vlhkými proudy Bodamského jezera a horským vzduchem (s východními větry) bylo pro léčbu vhodné. Společnost Kurgesellschaft Heiden AG prosadila rozšíření infrastruktury, která zahrnovala lázeňský park, hudební pavilon a lázeňskou halu s restaurací, čítárnou a koncertním sálem. Turistický ruch podpořila také výstavba horské železnice z Rorschachu do Heidenu v roce 1875.[3] K významným hostům patřili Karel I., poslední rakouský císař, a císař Fridrich III. Pruský.
V roce 1874 zahájila provoz Okresní nemocnice, později kantonální nemocnice v Heidenu. V letech 1887–1910 zde strávil poslední léta svého života Henri Dunant, zakladatel Mezinárodního červeného kříže.
20. století
[editovat | editovat zdroj]Rozkvět lázní skončil s vypuknutím první světové války v roce 1914. V hotelech v Heidenu byli ubytováni internovaní z válčících zemí. Byla pro ně zřízena vzdělávací a zábavní zařízení. V meziválečném období se cestovní ruch opět oživil. Nyní zde bylo více prázdninových kolonií pro děti a penzionů pro jednodušší hosty. Během druhé světové války byly v obci ubytovány děti židovských uprchlíků. Mezi nimi byla i Karola Siegelová, která se později v USA proslavila jako sexuální terapeutka pod jménem Ruth Westheimerová. Po roce 1945 zažil Heiden renesanci jako lázeňské a rekreační středisko. V roce 1932 bylo postaveno moderní koupaliště a v roce 1957 nový Kursaal - dva svědkové soudobé architektury.[3] Lyžařský klub založený v roce 1908 a jeho činnost, skokanský můstek na Kellenbergu otevřený v roce 1926 a výstavba lyžařského vleku z Bissau na Bischofsberg (1964) přispěly k zimní turistice, která však nikdy nedosáhla takového významu jako letní středisko.
Obyvatelstvo
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9b/Heiden-Kirchplatz.jpg/220px-Heiden-Kirchplatz.jpg)
Vývoj počtu obyvatel[4] | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Rok | 1850 | 1870 | 1888 | 1900 | 1920 | 1941 | 1960 | 1980 | 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | ||||
Počet obyvatel | 2466 | 2948 | 3436 | 3745 | 3283 | 2904 | 3158 | 3620 | 3885 | 4063 | 3990 | 4212 |
Hospodářství
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0f/Rathaus_Heiden.jpg/220px-Rathaus_Heiden.jpg)
K obecně rozšířenému potravinářství a mlékařství se v dolní části obce brzy přidalo vinařství, které později opět zaniklo. V minulosti se v obci pěstovaly také obiloviny. Ještě v roce 2020 pracovala v zemědělství a lesnictví 3 % zaměstnanců.
Velký význam má textilní průmysl. V roce 1850 pracovalo v textilním průmyslu 71 % pracovních sil. Škála podniků v textilním průmyslu je široká, od výroby příze přes tkaní až po vyšívání a pletení. Domácí práce v typických tkalcovských a vyšívačských dílnách se po roce 1920 stále více přesouvala do továren. Velký význam má tkaní hedvábných pytlovin. Pytlová plátna se používají ve mlýnech k prosévání mouky. Tkalci hedvábného pytlového plátna založili první sdružení již v roce 1872 a zorganizovali se tak do odborového svazu. V roce 1931 se několik továren na výrobu pytloviny spojilo a vznikla společnost Sefar AG, která má dosud provozovnu v Heidenu. Vysoce přesné textilie se dnes tkají také ze syntetických nití a používají se pro sítotisk a ve zdravotnictví.
Po ukončení vyšívání ve 20. letech 20. století vznikly osnovní pletárny a pletárny. Vyráběly trikot a žerzej, které byly žádané pro moderní oděvy. Společnost Media AG se proslavila zejména výrobou nylonových punčoch, které se staly módními v 50. letech 20. století. V roce 1988 se v třísměnném provozu vyrábělo denně 14 000 párů jemného punčochového zboží a 8 000 párů ostatního zboží. Poté se vedení společnosti pokusilo o přeorientování podniku, ale neuspělo. V roce 1993 společnost Media AG zkrachovala.
Jako středisko a turistické město má Heiden velké množství řemeslných podniků a podniků služeb. Se změnami nákupních zvyklostí od roku 2000 však maloobchod ztratil na rozmanitosti.
Od požáru obce v roce 1838 se silně rozvíjel cestovní ruch, který je stále významným zaměstnavatelem v regionu. Heiden byl a je známý svými syrovátkovými kúrami.
Doprava
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c6/20210523E464.jpg/220px-20210523E464.jpg)
Od roku 1850 byly na modernizovaných silnicích otevřeny spoje poštovních dostavníkových linek. První linka vedla přes Grub do St. Gallenu. Další spojení byla zřízena do Rheinecku, Trogenu, Obereggu a údolí Rýna. V roce 1875 spojila Rorschach-Heiden-Bergbahn (RHB), jediná ozubnicová železnice u Bodamského jezera, Heiden se švýcarskou železniční sítí v Rorschachu. Díky otevření horské železnice Rorschach–Heiden v roce 1875 nyní do Heidenu přijížděli i jednodenní turisté. Zubačka vede 300 metrů od Bodamského jezera do Heidenu. Dnes tato trať patří pod společnost Appenzeller Bahnen (AB).
Od roku 1906 nahradil koňské povozy poštovní autobus. V roce 1920 byly v Heidenu zavedeny první spoje poštovního autobusu. Dnes jezdí jedenáct různých linek z centra městečka do okolních obcí v podhůří, jako jsou Rheineck, Walzenhausen, St. Margrethen, Heerbrugg, Altstätten, Trogen a Wald; do St. Gallenu jezdí dvě různé linky Postbusu.
Osobnosti
[editovat | editovat zdroj]- Henri Dunant (1828–1910), zakladatel Mezinárodního červeného kříže, poslední léta prožil a zemřel v Heidenu
- Heinrich von Herzogenberg (1843–1900), rakouský hudební skladatel, pobýval v místních lázních
- Ruth Westheimerová (* 1928), americká komička a herečka, za 2. světové války byla internována v Heidenu
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Heiden AR na německé Wikipedii.
- ↑ a b Ständige Wohnbevölkerung nach Staatsangehörigkeitskategorie Geschlecht und Gemeinde; Provisorische Jahresergebnisse; 2018. Federal Statistical Office. 9. dubna 2019. Dostupné online. [cit. 2019-04-11].
- ↑ SONDEREGGER, Stefan. Die Orts- und Flurnamen des Landes Appenzell. Herkunft und Bedeutungen der Orts- und Flurnamen des Landes Appenzell. Frauenfeld: Huber, 2013. Dostupné online. (německy)
- ↑ a b c d ROTHENBERGER, Stefan. Heiden, Geschichte von den Anfängen bis ins 21. Jahrhundert. Schwellbrunn: Appenzeller Verlag, 2022. ISBN 978-3-85882-854-5. (německy)
- ↑ a b c FUCHS, Thomas. Heiden [online]. Historisches Lexikon der Schweiz, 2007-12-04 [cit. 2023-03-30]. Dostupné online. (německy)
- ↑ ORTSGESCHICHTE [online]. Museum Heiden [cit. 2023-03-30]. Dostupné online. (německy)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Heiden na Wikimedia Commons
- (německy) [1] – oficiální stránky