Ignaz Trollmann
Ignaz Trollmann | |
---|---|
![]() Polní podmaršál Ignaz Trollmann (1916) | |
Velitel 19. armádního sboru | |
Ve funkci: 1915 – 1917 | |
Předchůdce | nově zřízená funkce |
Nástupce | Ludwig Koennen-Horák |
Vojenská služba | |
Služba | ![]() |
Hodnost | generál pěchoty (1916), polní podmaršál (1913), generálmajor (1910) |
Narození | 25. listopadu 1860 Steyr |
Úmrtí | 23. února 1919 (ve věku 58 let) Štýrský Hradec |
Místo pohřbení | Taborfriedhof |
Titul | svobodný pán (1917 |
Alma mater | Tereziánská vojenská akademie |
Profese | důstojník |
Commons | Ignaz Trollmann von Lovcenberg |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ignác svobodný pán Trollmann z Lovćenbergu (německy Ignaz Freiherr Trollmann von Lovcenberg) (25. listopadu 1860 Steyr – 23. února 1919 Štýrský Hradec) byl rakousko-uherský generál. Jako absolvent vojenské akademie vstoupil do c. k. armády v roce 1882 a vystřídal službu u řady posádek v monarchii. Za první světové války bojoval na srbské frontě, poté byl převelen do Haliče. V roce 1915 obdržel samostatné velení armádního sboru a vyznamenal se na Balkáně během okupace Černé Hory. V roce 1916 dosáhl hodnosti generála pěchoty a jako nositel prestižního Řádu Marie Terezie byl povýšen na barona (1917). Ještě před koncem války odešel z fronty na zdravotní dovolenou, v roce 1919 byl penzionován a zemřel krátce poté.
Životopis
[editovat | editovat zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a2/General_von_Trollmann.jpg/220px-General_von_Trollmann.jpg)
Pocházel z rodiny četnického strážmistra, studoval nejprve na kadetní škole v Hranicích, poté na Tereziánské vojenské akademii ve Vídeňském Novém Městě (1879–1882). Do armády vstoupil v roce 1882 jako poručík u 14. pěšího pluku. Později si doplnil vzdělání na Válečné škole (K.u.k. Kriegschule) ve Vídni (1885–1887) a v hodnosti nadporučíka byl zařazen do důstojnického sboru generálního štábu (1888). Poté sloužil v Innsbrucku a Olomouci, krátce působil také u Vojenského geografického úřadu. Postupoval v hodnostech a jako podplukovník (1900) byl šéfem štábu 34. pěší divize v Temešváru.[1] Následně byl přeložen k c. k. zeměbraně a od roku 1901 byl velitelem 21. zeměbraneckého pluku v St. Pölten.[2] V roce 1903 byl povýšen na plukovníka a převzal velení 1. zeměbraneckého pluku ve Vídni.[3]
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/Promotion_d.Theres.Ritter_im_Schloss_Wartholz.17.8.17._%28BildID_15568974%29.jpg/220px-Promotion_d.Theres.Ritter_im_Schloss_Wartholz.17.8.17._%28BildID_15568974%29.jpg)
V roce 1910 byl povýšen na generálmajora[4][5] a stal se velitelem 43. zeměbranecké pěší brigády ve Štýrském Hradci, kde zároveň působil jako pedagog.[6] V roce 1913 dosáhl hodnosti polního podmaršála a jako divizní velitel zeměbrany byl převelen do Krakova. Ještě v roce 1913 byl jmenován velitelem 1. pěší divize v Sarajevu[7] a těsně před první světovou válkou převzal velení 18. pěší divize v Mostaru.[8] S touto divizí byl na začátku války začleněn do 6. armády generála Potiorka určené k invazi do Srbska.[9]
V prosinci 1914 byl převelen na východní frontu, kde se zúčastnil operací u Gorlice. V lednu 1915 převzal velení 19. armádního sboru,[10][11] v jehož čele se zúčastnil dalších bojů v Haliči. V roce 1916 se svým sborem v rámci 3. armády zapojil do okupace Černé Hory. Vyznamenal se především dobytím pohoří Lovćen a černohorského hlavního města Cetinje v lednu 1916. Na balkánské frontě poté i nadále bránil postupům italských vojsk a k datu 1. listopadu 1916 byl povýšen do hodnosti generála pěchoty (příslušný dekret podepsaný císařem nese datum 13. listopadu 1916 a šlo o poslední generálskou hodnost za vlády Františka Josefa).[12][13] V srpnu 1917 získal rytířský kříž Řádu Marie Terezie (převzal jej osobně od Karla I. v císařské vile Wartholz).[14][15] V říjnu 1917 rezignoval na velení armádního sboru a odešel na dovolenou, dalších bojů se již nezúčastnil. V armádě byl penzionován k datu 1. ledna 1919[16] a krátce poté zemřel ve Štýrském Hradci.
Tituly a ocenění
[editovat | editovat zdroj]Během vojenské služby obdržel řadu vyznamenání v Rakousku-Uhersku, ale i od zahraničních panovníků.[17] Jako nositel Řádu Marie Terezie měl nárok na povýšení do stavu svobodných pánů, který mu byl udělen v roce 1917.[18] S baronským titulem byl spojen predikát z Lovćenbergu odkazující na Trollmanovy zásluhy v Černé Hoře. Téhož roku obdržel titul c. k. tajného rady s nárokem na oslovení Excelence.[19] Za první světové války získal čestné občanství v rodném Steyru a v albánském Skadaru.
Rakousko-Uhersko
[editovat | editovat zdroj]Jubilejní pamětní medaile (1898)
Řád železné koruny III. třídy (1908)
Vojenský jubilejní kříž (1908)
Mobilizační kříž (1913)
Řád železné koruny II. třídy s válečnou dekorací (1914)
Vojenský záslužný kříž II. třídy s válečnou dekorací (1914)
Vyznamenání za zásluhy o Červený kříž (1915)
Řád železné koruny I. třídy s válečnou dekorací (1915)
velkokříž Leopoldova řádu s válečnou dekorací (1915)
Vojenská záslužná medaile (1916)
rytířský kříž Řádu Marie Terezie (1917)
Zahraničí
[editovat | editovat zdroj]rytířský kříž Albrechtova řádu (Sasko, 1905)
Řád pruské koruny II. třídy (Německo, 1909)
Železný kříž II. třídy (Německo, 1915)
Železný kříž I. třídy (Německo, 1916)
Řád za zásluhy (Liyakat Madalyasi) (Osmanská říše, 1917)
Řád svatého Alexandra I. třídy (Bulharsko, 1918)
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer für 1901; Vídeň, 1900; s. 199 dostupné online
- ↑ Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer für 1903; Vídeň, 1902; s. 199 dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1905; Vídeň, 1905; s. 392, 467 dostupné online
- ↑ Generale und Oberste des k.u.k. Heeres 1912; Vídeň, 1912; s. 8 dostupné online
- ↑ Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer 1911; Vídeň, 1910; s. 118 dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1911; Vídeń, 1911; s. 310, 622 dostupné online
- ↑ Schematismus für das k.u.k. Heer für 1914; Vídeň, 1914; s. 113, 132 dostupné online
- ↑ Přehled velitelů divizí rakousko-uherské armády 1914–1918 na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ Přehled velení rakousko-uherské armády na srbské frontě 1914 na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ Přehled velitelů armádních sborů rakousko-uherské armády na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ Generale und Obersten 1915; Vídeň, 1915; s. 4 dostupné online
- ↑ Seznam generálů rakousko-uherské armády 1890–1918 na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ Generale und Obersten (k.u.k. Heer); Vídeň, 1917; s. 3 dostupné online
- ↑ 180. promoce Řádu Marie Terezie 17. srpna 1917 na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ MĚŘIČKA, Václav: Řád Marie Terezie; Klub pro českou heraldiku a a genealogii, Praha, 1990; s. 86
- ↑ Služební postup Ignaze Trollmanna in: SCHMIDT-BRENTANO, Antonio: Die k. k. bzw. k. u. k. Generalität 1816–1918; Vídeň, 2007; s. 189 dostupné online
- ↑ Přehled řádů a vyznamenání Ignaze Trollmanna in: STEIGER, Jörg C.: Schematismus der Generale und Obersten der k.u.k. Armee; Vídeň, 1992; s. 16 dostupné online
- ↑ ŽUPANIČ, Jan: Karlovská šlechta. Rakouské a uherské nobilitace ve světle materiálů kabinetní kanceláře Karla I. in: Sborník archivních prací LXI., Ministerstvo vnitra České republiky, Praha, 2011; s. 104 ISSN 0036-5246
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1918; Vídeň, 1918; s. 346 dostupné online
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- BALLA, Tibor: A Nagy Háború osztrák-magyar tábornokai; Národní kulturní fond, Budapešť, 2010; s. 309–310 (heslo Ignaz Trollmann) ISBN 978-963-446-585-0 dostupné online (maďarsky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]- Rakousko-uherští generálové
- Rakousko-uherské osobnosti první světové války
- Rakouští šlechtici
- Tajní radové
- Absolventi Tereziánské vojenské akademie
- Nositelé Vojenského řádu Marie Terezie
- Nositelé Řádu Leopoldova
- Nositelé Řádu železné koruny
- Nositelé Vojenského záslužného kříže (Rakousko)
- Nositelé Vojenské záslužné medaile (Rakousko)
- Nositelé Vojenského jubilejního kříže
- Nositelé Železného kříže
- Nositelé Řádu svatého Alexandra
- Nositelé Řádu Albrechtova
- Nositelé Řádu koruny (Prusko)
- Narození 25. listopadu
- Narození v roce 1860
- Narození ve Steyru
- Úmrtí 23. února
- Úmrtí v roce 1919
- Úmrtí ve Štýrském Hradci
- Pohřbení ve Štýrském Hradci
- Osobnosti první světové války